Справа № 461/2327/21                                Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р. 
Провадження № 22-ц/811/3649/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 
Категорія: 44

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 травня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Мельничук О.Я., 
суддів Ванівського О.М., Крайник Н.П.
при секретарі Ждан К.О.
з участю позивача ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 10 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської державної загальної середньої загальноосвітньої школи № 3, ПП «Охоронно-юридичної компанії Шериф» про відшкодування (упущеної вигоди) шкоди завданої порушенням авторського права, -
В С Т А Н О В И В :

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з Львівської державної комунальної середньої загальноосвітньої школи №3 (79013, Україна, Львівська обл., Львів, вул. Степана Бандери, 1; код ЄДРПОУ 20834173) на свою користь майнову шкоду у вигляді упущеної вигоди в розмірі 320168,50 грн. та заборонити Львівській державній комунальній середній загальноосвітній школі № 3 використовувати корисну модель «Охоронна система «Аресконт» (патент України № НОМЕР_1 ) без погодження з власником патенту.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він є власником авторських прав на корисну модель «Охоронна система «Аресконт» на підставі патенту номер НОМЕР_1 - «Охоронну систему «Аресконт» від 10.08.2017 pоку. Між позивачем та відповідачем укладено договір №13 користування ліцензійними правами на Патент №118627 та Свідоцтво про реєстрацію авторського права №71159 на Науковий твір «Проект Сазонова В.В» який діє до 31.12.2038, з урахуванням якого в приміщенні Львівської державної комунальної середньої загальноосвітньої школи № 3 за адресою: м. Львів, вул. Степана Бандери, 11 встановлено охоронне обладнання за схемою корисної моделі «Охоронна система «Аресконт». Пунктом 2.2. вищевказаного договору передбачено, що використання запатентованої корисної моделі «Охоронна система «Аресконт» здійснюється за умови, коли послуги охорони надаються організацією, що має відповідний дозвіл (ліцензійний договір), наданий (укладений) між такою організацією (охоронною службою) та Винахідником, виключне право якого закріплене чинним законодавством України. До 2020 року Львівською державною комунальною середньою загальноосвітньою школою № 3 укладалися договори про надання послуг охорони та відеоспостереження з ліцензованими Позивачем суб`єктами, зокрема, дозвіл на використання Охоронної системи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підставі договору про надання дозволу про використання патенту № 118627 від 25.01.2018 має ПП «Агентство журналістських розслідувань», яке надавало послуги охорони та відеоспостереження Львівській державній комунальній середній загальноосвітній школі № 3 в 2020 році згідно договорів №02-2240/20 від 30.01.2020 р. та №04-333/20/5 від 09.06.2020 р. Термін дії вказаних договорів закінчився 30.06.2020 p., однак відповідач продовжив користуватися методом запатентованої корисної моделі «Охоронна система «Аресконт», за яким встановлене охоронне обладнання згідно актів прийому-передачі. Крім того, позивач зазначає, що в травні 2020 року відповідачем оголошено закупівлю послуг за ДК 021:2015: (CPV): Охоронні послуги (79710000-4) «Охоронні послуги» (послуги з моніторингу сигналів тривоги, що надходять з пристроїв охоронної сигналізації). У відповідності до технічних вимог, відображених в додатку № 3 до Тендерної документації, відповідач, як Замовник закупівлі, висловлює вимоги, які, на думку позивача, є тотожні моделі «Охоронна система «Аресконт», що захищена патентом №118627. За результатами вказаної закупівлі, Львівською державною комунальною середньою загальноосвітньою школою №3 укладено договір №03-07 від 03.07.2020 про надання послуг з моніторингу сигналів тривоги, що надходять з пристроїв охоронної сигналізації з «ПП Охоронно-юридичною компанією «Шериф». Позивач звертає увагу, що ним, як власником патенту № НОМЕР_1 , не укладались будь-які договори з ПП Охоронно-юридична компанія «Шериф» на використання корисної моделі № 118627 «Охоронна система «Аресконт» з метою надання послуг охорони та відеоспостереження. ПП Охоронно-юридична компанія «ШЕРИФ» не зверталась за отриманням відповідного дозволу, а тому, на думку позивача, не має правових підстав укладати договір з Відповідачем про надання послуг охорони з використанням патенту №118627. Позивач вказує, що на момент подання позовної заяви відповідач використовує запатентований ним винахід - «Охоронна система «Аресконт» в своїй господарській діяльності та вважає, що це є порушенням чинного законодавства та авторських прав позивача на винахід, внаслідок чого йому завдано майнової шкоди у розмірі 320 168,50 грн. У зв`язку з цим просить позов задоволити.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 10 серпня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської державної загальної середньої загальноосвітньої школи №3 про відшкодування (упущеної вигоди) шкоди, завданої порушенням авторського права відмовлено.
Рішення суду в апеляційному порядку 22 вересня 2021 року оскаржив ОСОБА_1 .
Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим. Вважає, що судом першої інстанції залишено поза увагою фактичні дані, які були озвучені під звукозапис під час судового засідання про те, що між відповідачем та ПП «Охоронно – юридичною компанією Шериф» укладено договір №03-07 від 03 липня 2020 року, згідно предмету якого замовнику надаються охоронні послуги приміщень Львівської державної загальної середньої загальноосвітньої школи №3, в предметі якого було чітко прописано вид конкретних послуг. Такий договір був завантажений на електронний майданчик, що свідчить про те, що сторони даного договору погодились з усіма його істотними умовами.
Про існування додаткової угоди № 1 до договору №03-07 від 03 липня 2020 року, яка не була завантажена на тендерний майданчик всупереч вимогам Закону України «Про публічні закупівлі», скаржник дізнався лише в судовому засіданні. Вважає, що замовник виключивши з договору посилання на патент, змінив істотну умову договору – його предмет, що є грубим порушенням законодавства.
Вважає, що у зв`язку з незаконністю та неправомірністю укладення додаткової угоди, є підстави вважати, що така додаткова угоди містить ознаки удаваного правочину.
Зазначає, що по договору і по додатковій угоді не було проведено жодного платежу, про що свідчить інформація з Єдиного веб-порталу використання публічних коштів та офіційного порталу публічних фінансів України. Відповідач як замовник за договором усвідомлював наслідки, які могли бути понесені ним у разі посилання на даний договір при відправці платежів за ним, тому що тоді сторони б визнали, що працюють за договором, в якому прописані охоронні послуги відповідно до патенту на корисну модель № НОМЕР_1 .
Окрім цього, вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що в оголошенні, яке міститься у відкритому доступі, є додаток № 4 проект договору, в якому в предметі закупівлі і в 9.3 є посилання на патент.
Зазначає, що при укладанні відповідачем договору на охоронні послуги не було враховано існування діючого ліцензійного договору, чим було порушеного його умови.
Окрім цього, вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги висновок судового експерта за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності.

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

03 березня 2022 року від ОСОБА_2 , представника Львівської державної загальної середньої загальноосвітньої школи № 3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, якому представник просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. На спростування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідно до ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» оприлюднення змін до договору про закупівлю здійснюється виключно у випадку внесення змін до його істотних умов, а оскільки зміни до договору №03-07 від 03 липня 2020 року не стосувалися істотних умов, тому зміст додаткової угоди №1 не підлягав оприлюдненню. Зазначає, що 27.05.2020 відповідачем на сайті prozorro було оприлюднено оголошення UA-2020-05-27-008189-b про проведення спрощеної процедури закупівлі за ДК 021:2015: Охоронні послуги (79710000-4) «Охоронні послуги» (послуги з моніторингу сигналів тривоги, що надходять з пристроїв охоронної сигналізації). Ані у вимогах про предмет закупівлі (п.2 оголошення), ані в інших пунктах оголошення, замовником не було вказано посилання на конкурсний патент на корисну модель № НОМЕР_1 , що належить позивачу. Звертає увагу, що відповідно до п.1 технічних вимог замовником була передбачена вимога встановлення на об`єкті власної системи охоронної сигналізації, а не обслуговування вже існуючої. Під час підписання договору було виявлено технічну помилку у термінології, для виправлення якої сторонами у день підписання основного договору №03-07 від 03 липня 2020 року підписано додаткову угоду від 03.07.2020. Технічна помилка була допущена з наступних причин, з 2017 року відповідач у аналогічних договорах про закупівлю дійсно вносив посилання на Патент на корисну модель № НОМЕР_1 , що належить позивачу, однак зазначене посилання фігурувало лише у термінології проекту аналогічного договору. При розробленні проекту договору для закупівлі по даному предмету у 2020 році замовником було здійснено технічну помилку і же після підписання договору, 03.07.2020 між переможцем закупівлі – ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1, де сторонами було виключено посилання на патент, для усунення можливих трактувань такого посилання в якості підстав порушення прав третіх осіб чи будь-яких порушень в цілому. Звертає вагу, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом не було надано жодного доказу на підтвердження використання відповідачем чи ПП «охоронно-юридична компанія Шериф» методу, що визначений охоронною системою «Аресконт».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволення позовних вимог, суд виходив з тих обставин, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження використання відповідачем чи ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» методу, що визначений охоронною системою «Аресконт», в матеріалах справи відсутнє підтвердження протиправності поведінки відповідача та не підтверджено наявність причино-наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача та завданими збитками. Суд прийшов до висновку, що ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» використано виключно власну охоронну систему - тобто, комплекс дій із залученням власного спеціалізованого обладнання, що підтверджується доказами, які містяться у матеріалах справи.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником авторських прав на корисну модель «Охоронна система «Аресконт» на підставі патенту номер НОМЕР_1 - «Охоронну систему «Аресконт» від 10.08.2017 pоку, виданого Державним підприємством «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент) (а.с.5-6) та свідоцтва про реєстрацію авторського права на Науковий твір «Проект ОСОБА_1 » № НОМЕР_2 від 27.03.2017 pоку, виданого Державною службою інтелектуальної власності (а.с.7).
Між ОСОБА_1 , як власником патенту на корисну модель «Охоронна система «Аресконт» та Львівською державною комунальною середньою загальноосвітньою школою № 3 укладено договір №13 користування ліцензійними правами на Патент №118627 та Свідоцтво про реєстрацію авторського права №71159 на Науковий твір «Проект Сазонова В.В » який діє до 31.12.2038 (Ліцензійний договір), відповідно до якого в приміщенні Львівської державної комунальної середньої загальноосвітньої школи № 3 за адресою: м. Львів, вул. Степана Бандери, 11 встановлено охоронне обладнання за схемою корисної моделі «Охоронна система «Аресконт» (а.с.8-9).
Згідно з п. 1.4 Ліцензійного договору, передача користувачу ліцензійних послуг, ліцензійних не виключних прав на корисну модель та авторських не виключних прав здійснюється з метою подальшого використання запатентованої корисної моделі «Охоронна система «Аресконт» для здійснення охорони приміщень та території для власних потреб.
Пунктом 2.2. Ліцензійного договору передбачено, що використання запатентованої корисної моделі «Охоронна система «Аресконт» здійснюється за умови, коли послуги охорони надаються організацією, що має відповідний дозвіл (ліцензійний договір) наданий (укладений) між такою організацією (охоронною службою) та Винахідником, виключне право якого закріплене чинним законодавством України.
Згідно договору про надання дозволу про використання патенту № 118627 від 25.01.2018 (зі змінами, внесеними додатковою угодою від 09.01.2020) (а.с.10-11), дозвіл на використання Охоронної системи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » має ПП «Агентство журналістських розслідувань», яке надавало послуги охорони та відеоспостереження Львівській державній комунальній середній загальноосвітній школі № 3 в 2020 році згідно договорів №02-2240/20 від 30.01.2020 року та №04-333/20/5 від 09.06.2020 року.

Згідно з ч. 2 ст. 54 Конституції України кожний громадянин має право на результати своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може використовувати або поширювати їх без його згоди, за винятками, встановленими законом.
Частинами 1, 2 ст. 418 ЦК України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.
Приписами ст. 424 Цивільного кодексу України встановлено, що до майнових прав інтелектуальної власності належить право власника дозволяти чи відповідно заборонити іншим особам використовувати такі права.
Статтею 431 Цивільного кодексу України встановлено, що порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього тягне за собою відповідальність, встановлену Цивільним кодексом, іншим законом чи договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу.
Спеціальні способи захисту передбачені статтею 432 ЦК України та ч. 2 ст. 35 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» суди відповідно до їх компетенції розв`язують, зокрема, спори про: авторство на винахід (корисну модель); встановлення факту використання винаходу (корисної моделі); встановлення власника патенту; порушення прав власника патенту; укладання та виконання ліцензійних договорів; право попереднього користування; компенсації.
Згідно абз. 4 ст. 1 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» винахід (корисна модель) - результат інтелектуальної діяльності людини в будь-якій сфері технології.
На підставі ч. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» об`єктом корисної моделі, правова охорона якому надається згідно з Законом, може бути: продукт, процес (спосіб), а також нове застосування відомого продукту чи процесу.
Згідно ч. 1 ст. 462 ЦК України, набуття права власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом.
Частиною 2 ст. 28 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» передбачено, що патент надає його власнику виключне право використовувати винахід (корисну модель) за своїм розсудом, якщо таке використання не порушує прав інших власників патентів.
Використанням винаходу (корисної моделі) визнається, зокрема, застосування процесу, що охороняється патентом, або пропонування його для застосування в Україні, якщо особа, яка пропонує цей процес, знає про те, що його застосування забороняється без згоди володільця патенту або, виходячи з обставин, це і так є очевидним.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.05.2020 року відповідачем на сайті prozorro було оприлюднено Оголошення UA-2020-05-27-008189-b про проведення спрощеної процедури закупівлі за ДК 021:2015: Охоронні послуги (79710000-4) «Охоронні послуги» (послуги з моніторингу сигналів тривоги, що надходять з пристроїв охоронної сигналізації.
Матеріалами справи встановлено, що Замовником в Оголошенні не було вказано посилання на конкретний патент на корисну модель № НОМЕР_1 , що належить позивачу.
Крім того, п.1 технічних вимог Замовником була передбачена вимога про встановлення на об`єкті власної системи охоронної сигналізації, а не обслуговування вже існуючої.
Як вбачається з матеріалів справи, 03.07.2020 року Львівською державною комунальною середньою загальноосвітньою школою №3 та ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф», було укладено Договір №03-07, згідно якого Замовнику надаються охоронні послуги (послуги з моніторингу сигналів тривоги, що надходять з пристроїв охоронної сигналізації) приміщень Львівської державної комунальної середньої загальноосвітньої школи №3 (а.с.96-101).
Скаржник покликається на те, що в укладеному договорі №03-07 від 03.07.2020 року надано визначення «Охоронної системи» як комплексу дій відповідно до патенту на корисну модель № НОМЕР_1 , що зареєстровано в Державному реєстрі патентів України на корисну модель від 10.08.2017 та зроблено посилання на те, що під час виконання цього договору буде використана охорона система, захищена патентом, однак звертає увагу, що ним, як власником патенту № НОМЕР_1 , не укладались будь-які договори з ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» на використання корисної моделі № 118627 «Охоронна система «Аресконт» з метою надання послуг охорони та відеоспостереження. ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» не зверталось за отриманням відповідного дозволу.
Відповідно до п. 1.1. Договору №03-07 від 03.07.2020 року учасник надає, встановлює і обслуговує систему охоронно-пожежної сигналізації і відео спостереження (охоронна система) за власний рахунок. Вся встановлена учасником апаратура перебуває на балансі учасника і не може бути надана на баланс Замовника.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 03.07.2020 року між Львівською державною комунальною середньою загальноосвітньою школою №3 та ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф», тобто у день підписання основного Договору №03-07, було підписано Додаткову угоду №1 від 03.07.2020 року, зі змісту якої вбачається, що при розроблені проекту договору для закупівлі по даному предмету у 2020 році Замовником було здійснено технічну помилку та з Договору №03-07 від 03.07.2020 року було виключене посилання на Патент (а.с.106-111).
Відповідно до Акту прийому-передачі обладнання до Договору №03-07 від 03.07.2020 року (додаток № 3 до Договору) Приватним підприємством «Охоронно-юридична компанія Шериф» «Учасником» Передано, а Львівська державна комунальна середня загальноосвітня школи №3 «Замовником» Прийнято, охоронне обладнання, що належить та в подальшому підлягає поверненню Приватному підприємству «Охоронно- юридична компанія Шериф» «Учаснику» (після закінчення, припинення чи розірвання Договору (а.с.104).
Актом вводу в експлуатацію охоронної сигналізації і відеонагляду та технічного стану Об`єкта (Додаток №1 до Договору) передбачено, що зазначена охоронна сигналізація ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» встановлена на Об`єктах відповідача, а також відповідно до технічних умов, зроблені пусконалагоджувальні, випробувальні роботи і програмування засобів ОС на Об`єкт (а.с.102).
В результаті та на виконання умов укладеного Договору №03-07 від 03.07.2020 року Відповідачу було передане та встановлене власне обладнання ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф», що перебуває на балансі останнього.
ОСОБА_1 стверджує, що на момент подання позовної заяви відповідачем використовується запатентований метод надання охоронних послуг, оскільки запатентована корисна модель є конкретним комплексом дій, який передбачає особливе поєднання охоронно-сигналізаційного обладнання з пристроями відеоспостереження в систему, що свідчить про порушення авторського права, однак належних і допустимих доказів в підтвердження наведеного, ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не представив.
Позивачем не доведено, що після підписання Договору №03-07 від 03.07.2020 відповідачем чи ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» використовується методу, що визначений охоронною системою «Аресконт», який захищений патентом № 118627.
Наявні в матеріалах справи письмові докази спростовують твердження ОСОБА_1 у частині використання замовником та ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» запатентованої Охоронної системи «Аресконт» позивача.
В матеріалах справи містяться, зокрема, Акт вводу в експлуатацію власної охоронної сигналізації і відеонагляду та технічного стану об`єкту, Акт приймання-передачі обладнання, де, серед іншого, передбачено та зафіксовано, що зроблені пусконалагоджувальні, випробувальні роботи і програмування засобів охоронної сигналізації на об`єкті, встановлені сертифіковані прилади та сповіщувачі, система охоронної сигналізації приймається в експлуатацію.
З вищевказаного вбачається, що ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» було використано виключно власну охоронну систему - тобто комплекс дій із залученням власного спеціалізованого обладнання, що підтверджується відповідними актами, договором та додатковою угодою.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження неправомірного використання ані відповідачем, ані ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» запатентованого методу (патент України № 118627), відсутнє підтвердження протиправності поведінки відповідача, як і відсутній сам склад збитків, а також не підтверджено наявність причино-наслідкового зв`язку між начебто протиправною поведінкою відповідача та завданими збитками.

Посилання позивача на висновок судового експерта за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності, підготовленим для використання у судочинстві № 01/07/20 від 28.07.2020, відповідно до якого, розмір майнової шкоди, завданої позивачу ОСОБА_1 , як власнику корисної моделі, неправомірним її використанням становить 320 168,50 грн., правильно не прийнято судом до уваги.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (п. 2 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах»).
Про це також зазначає Верховний суд - Постанова у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 904/8832/17 від 07 травня 2019 р.

Зокрема, таке формулювання, за висновком Верховного Суду, є неприйнятним, адже на розгляд експерта ставляться питання, що потребують спеціальних знань. А ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, неприпустимо. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях, для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Пред`явлення вимоги про відшкодування неотриманих доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані.

Як вбачається з експертного висновку №01/07/20, який наданий позивачем, в ньому експерту поставлено питання наступного змісту: «Який розмір майнової шкоди нанесено ОСОБА_1 правовласнику корисної моделі «Охоронна система «Аресконт», захищеним Патентом України на корисну модель № НОМЕР_1 та наукового твору « ІНФОРМАЦІЯ_2 », захищеного Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_2 , неправомірним їх використанням Львівською державною комунальною середньою загальноосвітньою школою №3».

При цьому, судовий експерт, вийшовши за межі своїх спеціальних знань, всупереч Закону України «Про судову експертизу», у висновку встановлює факт використання Патенту Відповідачем без дозволу Позивача, робить стверджувальні висновки стосовно неправомірності такого використання та визначає у кінцевому висновку фактично ті обставини, що досліджуються судом в даній справі. Тобто, експерт зробив висновок про те, що відповідач неправомірно використовував ОСОБА_3 , і при цьому було завдано Позивачу збитків у вигляді упущеної вигоди.

Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження використання відповідачем чи ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» методу, що визначений охоронною системою «Аресконт», а тому в матеріалах справи відсутнє підтвердження протиправності поведінки відповідача та не підтверджено наявність причино-наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача та завданими збитками. ПП «Охоронно-юридична компанія Шериф» було використано виключно власну охоронну систему - тобто, комплекс дій із залученням власного спеціалізованого обладнання.

Правильність таких висновків під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції  ОСОБА_1 не спростував.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м.Львова від 10 серпня 2021 рокузалишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Рішення Галицького районного суду м.Львова від 10 серпня 2021 року - залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 19 травня 2022 року.

Головуючий:                                                О.Я. Мельничук

               Судді:                                                        О.М. Ванівський

                                                                       Н.П. Крайник