ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2952/22 Справа № 206/3132/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Малихіна В. В. Доповідач - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.         
суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що його батькові ОСОБА_6 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 03 листопада 1998 року, зареєстрованого на товарній біржі «Новый век» за реєстраційним номером 473, належала квартира АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу був зареєстрований в Дніпропетровському бюро технічної інвентаризації 27 листопада 1998 року та записаний в реєстрову книгу № 449 за реєстровим № 512-156. Продавцями за договором купівлі-продажу були ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , який діяв від свого імені, а також від імені неповнолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько- ОСОБА_6 помер. Позивач, як єдиний спадкоємець за законом, який прийняв спадщину, звернувся до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру. Крім нього з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Однак, спадкоємцем за законом є також його рідна сестра - ОСОБА_5 .. Нотаріусом Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Підставою для відмови стало те, що один з продавців квартири, а саме ОСОБА_4 на момент укладення договору купівлі-продажу був неповнолітнім та не міг бути членом товарної біржі, оскільки на час укладення договору не набув цивільної дієздатності в повному обсязі. Після укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_6 вселився в спірну квартиру і проживав в ній до самої смерті. Після досягнення повноліття, ОСОБА_4 не вважав, що його права при укладенні договору купівлі-продажу спірної квартири були порушені. Будь-які суперечки між сторонами відсутні. Договір купівлі-продажу у встановленому порядку недійсним, як оспорюваний, в частині невідповідності вимогам ЗУ «Про товарну біржу» не визнавався. Посвідчення в нотаріальному порядку договору купівлі-продажу неможливе, так як ОСОБА_6 помер, також померли продавці ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 .. 
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 ..
Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Рішення суду мотивоване тим, що договори щодо придбання на біржових торгах об`єктів нерухомого майна вимагають оформлення в письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню. Однак, договір купівлі-продажу нерухомості, зареєстрований на товарній біржі «Новый век» за реєстраційним номером 473, укладений 03 листопада 1998 року не був зареєстрований у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, а тому укладений у такій формі договір купівлі-продажу нерухомого майна не може бути визнаний дійсним, оскільки момент його вчинення відповідно до статті 227 ЦК УРСР пов`язувався з реєстрацією, яка не відбулась. Укладений у такій формі договір купівлі-продажу не породжує для сторін прав і обов`язків й не може бути визнаний судом дійсним з підстав, заявлених позивачем. Крім того, суд вказав, що вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за ним права власності на спірну квартиру є похідними вимогами, що могли бути задоволені у разі задоволення позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, а тому задоволенню не підлягають. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що договір купівлі-продажу квартири містить відмітку про реєстрацію права власності за батьком позивача, яка була проведена Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації, а тому він набув права власності на неї і квартира є спадковим майном. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду скасувати, з наступних підстав.
Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копії договору купівлі-продажу нерухомості, зареєстрованого на товарній біржі «Новый век» за реєстраційним номером 473, укладеного 03 листопада 1998 між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , який діяв від свого імені, а також від імені неповнолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було укладено договір про наступне: продавець продав, а покупець придбав квартиру АДРЕСА_1 , вказана квартира належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Дніпропетровським виконкомом 14 квітня 1998 року за № 7/320-98 та зареєстроване в МБТІ м. Дніпропетровська за реєстровим № 440п-512-152. Продавець та покупець є членами біржі. 
Згідно копії звіту про оцінку від 16 липня 2021 року, ринкова вартість 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1 , без урахування ПДВ станом на 16 липня 2021 складає 380390 грн. 00 коп..
Встановлено, що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_1 ..
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно копії постанови про відмову у вченні нотаріальної дії від 22 травня 2020, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове майно, яке складається з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , через те, що один з продавців квартири, а саме ОСОБА_4 , на момент укладення договору купівлі-продажу квартири 03 листопада 1998 року був неповнолітнім та не міг бути членом товарної біржі, оскільки на час укладення договору не набув цивільної дієздатності в повному обсязі. Так, для вчинення нотаріальних дій нотаріусом не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства.
Встановлено, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України).
Колегією суддів встановлено, що Договір купівлі-продажу від 03 листопада 1998 року укладений на товарній біржі «Новый век» був зареєстрований в Дніпропетровському бюро технічної інвентаризації 27 листопада 1998 року та записаний в реєстрову книгу № 449 п за реєстровим № 512-156.
Отже, наявні у справі докази підтверджують право власності спадкодавця по справі на належну йому квартиру.
Згідно ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.
Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Згідно ч. 1 ст. 128 ЦК України 1963 року право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.
Відповідно до ст. 153 ЦК України 1963 року договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами.
Відповідно до ст. 227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 ЦК України 1963 року).
Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, яка діяла на момент укладання договору, якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається.
У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя та ефективного вирішення порушених прав особи як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Згідно ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 15 та ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 
Встановивши, що договір купівлі-продажу квартири було зареєстровано та виконано сторонами, єдиним спадкоємцем майна померлого власника квартири ОСОБА_6 є позивач, якому нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, - колегія суддів приходить до висновку, що у даній справі спадкові права останнього підлягають судовому захисту, оскільки він позбавлений права захистити відповідні права у позасудовому порядку.
Крім того, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що оспорюваний договір купівлі-продажу квартири, як такий, що не був зареєстрований у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, не породжує для сторін прав і обов`язків й не може бути визнаний судом дійсним, оскільки вказаний договір було зареєстровано в Дніпропетровському бюро технічної інвентаризації 27 листопада 1998 року та записаний в реєстрову книгу № 449 п за реєстровим № 512-156.
При цьому, колегія суддів не знаходить правових підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу, так як вказаний договір є чинним, ніким не оспорюваний, а тому повторного визнання не потребує.
На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - задовольнити частково.
Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2021 року - скасувати. 
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В решті позову - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко