П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/17698/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Божук Д.А. 
Суддя-доповідач -  Боровицький О. А.   
08 серпня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Боровицького О. А. 
суддів:  Курка О. П.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про  визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просив:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_2 до стажу державної служби період роботи в органах місцевого самоврядування з 31.01.1991 по 28.03.2014;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_2 з 07.10.2021 пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ в розмірі 60 відсотків від заробітку зазначеного у довідці Чемеровецької селищної ради «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, вислуга, ранг, надбавка за вислугу років) № 62 від 07.10.2021 р. та Довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає державної служби № 63 від 07.10.2021.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року у задоволені позову відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. З 28.09.2004 по 06.07.2014 отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.
З 07.04.2014 по 28.02.2021 позивач отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993. 
З 01.03.2021 ОСОБА_1 автоматично переведено на більш вигідний вид пенсії, а саме на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
07 жовтня 2021 року позивач звернувся із заявою про «перехід на інший вид пенсії», надавши довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №62 та №63 від 07.10.2021.
Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №168/03-16 від 08.10.2021 відмовлено ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу, оскільки пенсія відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» призначається державним службовцям чоловікам, які досягли 62 річного віку.
Листом головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 2200-0304-8/62234 від 05.11.2021 позивача повідомлено про прийняте рішення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Після 01.05.2016, відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Водночас, Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII також визначено право на пенсійне забезпечення (а саме - збереження права на призначення пенсії) державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993.
Так, відповідно до пункту 1 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Згідно п.10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з п. 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-ІV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-ІV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Згідно із ч. 9 ст. 37 Закону № 3723-XII пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно Закону № 1058-ІV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.
Суд звертає увагу на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення щодо відмови в призначенні пенсії за віком державного службовця. Підставою цього вказано те, що пенсія відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» призначається державним службовцям чоловікам, які досягли 62 - річного віку.
Суд розглядає на предмет законності рішення, яким відмовлено у перерахунку пенсії, а саме перехід на інший вид пенсії (за віком по Закону № 3723-ХІІ).
Вказане рішення узгоджується з нормою ч.1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, і відмова у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (оскільки позивач не досяг 62 років) є правомірною.
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у відзиві на позов також вказує про те, що ОСОБА_1 звертався до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою щодо переведення з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».  
Водночас, позивач згідно позовних вимог позивач просить визнати протиправною відмову головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу». Відповідно, у позовній заяві позивач вказує, що звертався з заявою про перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу».
Судом витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області копії заяви позивача від 07.10.2021 (з додатками) щодо переведення на інший вид пенсії. Згідно наданої заяви позивач звернувся із проханням про призначення пенсії, вид пенсії - «перехід на інший вид пенсії». Відомостей, що позивач звертався із проханням про призначення пенсії по інвалідності, заява не містить.
Отже, розгляд заяви позивача та прийняте рішення свідчить про те, що спірним було питання призначення ОСОБА_1 пенсії по віку відповідно до Закону України «Про державну службу». Питання щодо призначення позивачу пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» пенсійним органом не вирішувалось, та відповідно, відмова (рішення) щодо цього не приймалась. 
Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» не підлягають задоволенню, у зв`язку з відсутністю спору (відмови) щодо цього. 
Позивач помилково не враховує те, що рішення головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №168/03-16 від 08.10.2021 стосувалось вирішення права позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу,  і єдиною підставою його прийняття слугувало те, що пенсія за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» призначається державним службовцям чоловікам, які досягли 62 річного віку.
Також суд звертає увагу на те, що ні рішення головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №168/03-16 від 08.10.2021, ні лист головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 2200-0304-8/62234 від 05.11.2021 не містить відомостей про незарахування ОСОБА_2 до стажу державної служби періоду роботи в органах місцевого самоврядування з 31.01.1991 по 28.03.2014.
При цьому позивач з 07.04.2014 по 28.02.2021 отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ. Отже, питання віднесення стажу позивача та стажу державної служби не було спірним. 
Відповідно до ч.1  ст.5 КАС України  кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Отже, судовому захисту підлягає лише дійсне порушене право. Тому відсутні й підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_2 до стажу державної служби період роботи в органах місцевого самоврядування з 31.01.1991 по 28.03.2014.
Також, оскільки рішення головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №168/03-16 від 08.10.2021 є правомірним, відсутні й підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_2 з 07.10.2021 пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Курко О. П.    Шидловський В.Б.