ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

28 червня 2022 року 	м.Суми	

                                                               Справа №592/14932/21 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/571/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 
з участю секретаря судового засідання – Чуприни В.І.
сторони:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ДОМКОМ СУМИ»,
відповідач –  ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ДОМКОМ СУМИ»
на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 січня 2022 року, постановлену у складі судді Князєва В.Б., в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми, повний текст ухвали складено 28 січня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:
У листопада 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ДОМКОМ СУМИ» (далі – ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01 квітня 2019 року по 31 жовтня 2021 року у розмірі 15 171, 23 грн, індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 1388,45 грн, три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 574,99 грн та судові витрати.
Свої вимоги мотивує тим, що ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» надає послуги з управління по багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 . Позивачем щомісячно здійснюється нарахування співвласникам багатоквартирного будинку за надані послуги з управління та утримання будинків і споруд та прибудинкової території.
За відповідачем зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач надає послуги з управління по багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 , а відповідач фактично споживає надані послуги позивачем, проте останнім не здійснюється оплата за отримані послуги, у зв`язку з чим за період з 01 квітня 2019 року по 31 жовтня 2021 року виникла заборгованості у розмірі 15 171, 23 грн.
Посилаючись на вказані обставини, просить позов задовольнити.
Ковпаківський районний суд м. Суми ухвалою від 28 січня 2022 року провадження у справі за позовом ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за надані послуги з управління багатоповерховим будинком – закрив.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ»подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; покласти витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на відповідача.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що на їх думку, справа про стягнення заборгованості по оплаті за надані послуги з управління багатоквартирним будинком (житлово-комунальні послуги) з власника нежитлового приміщення (фізичної особи) підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, а не в порядку господарського судочинства.
Нежитлове приміщення, власником якого є відповідач та за яким виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги, придбано у приватну власність ОСОБА_1 як фізичною особою. Відповідач як співвласник багатоквартирного будинку користується правами та несе обов`язки як співвласник багатоквартирного будинку.
Зазначає, що спір виник стосовно обов`язку сплачувати за житлово-комунальні послуги відповідача, як співвласника багатоквартирного будинку, тому має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.
Наголошує на тому, що спір про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком не пов`язаний з підприємницькою діяльністю відповідача чи корпоративними відносинами, а тому, відповідно до положень ст. 20 ГПК не відноситься до юрисдикції господарських судів.
Звертає увагу суду на те, що в ухвалі вказано, що нежитлове приміщення використовується у господарській діяльності ОСОБА_1 , як фізичної особи – підприємця, в той час як докази на підтвердження цього у матеріалах справи відсутні.
Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін. Проти доводів апеляційної скарги заперечує повністю, вважає її необґрунтованою. Зазначає, що спірне приміщення надається ним в оренду з метою забезпечення здійснення підприємницької діяльності, а тому судом першої інстанції було обґрунтовано встановлено, що спір про стягнення з нього заборгованості не підлягає розгляду судом у порядку цивільного судочинства, а є предметом розгляду господарського судочинства.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача адвоката Шершак-Гукової А.М., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, виходив з того, що  вказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідач ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа – підприємець, видами діяльності якого є: надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого майна, надання інших інформаційних послуг та роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах; за адресою, за якою позивач просить стягнути заборгованість за надані послуги, є нежитлове приміщення, яке здається в оренду, тобто використовується в господарській діяльності ОСОБА_1 , а тому справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Проте погодитись з висновками суду першої інстанції не можна, так як суд дійшов їх з порушенням норм процесуального права. 
Закриття провадження у справі – це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Судова юрисдикція – це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема , справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи – підприємці.
В даній справі ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому ставить питання про стягнення з останнього заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, як з власника нежитлового приміщення, розташованого у будинку АДРЕСА_1 .
Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, зазначив, що відповідач зареєстрований як фізична особа – підприємець, який здійснює в тому числі діяльність з надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, а спірне нежитлове приміщення – здається в оренду, тобто використовується в господарській діяльності відповідача. Проте в матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження тієї обставини, що відповідач має статус фізичної особи – підприємця, і так само докази використання вказаного нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в господарській діяльності. Крім того ОСОБА_1 є власником спірного нежитлового приміщення як фізична особа, оплата послуг з управління багатоквартирним будинком (житлово-комунальні послуги) не відноситься до господарського зобов`язання і спір щодо оплати цих послуг, який виник між їх надавачем та власником нежитлового приміщення в багатоквартирному будинку – фізичною особою, відповідно до положень статей 20, 173 ГПК України, не є таким, що підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. 
За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Стосовно вимог ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» щодо стягнення з відповідача судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що апеляційним судом було скасовано ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції, тобто спір по суті не розглядався, а питання розподілу судових витрат вирішується за наслідками розгляду справи по суті. 
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379; 381-382 ЦПК України, суд – 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ДОМКОМ СУМИ»задовольнити.
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 січня 2022 рокускасувати, а справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ДОМКОМ СУМИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті  за надані послуги з управління багатоквартирним будинком - направити для продовження розгляду до Ковпаківського районного суду м. Суми.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий -  	Т. А. Левченко	

Судді:                                                                                        О. Ю. Кононенко 

                                                                                                   В. І. Криворотенко