ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2022 року	Львів	Справа № 300/3633/21 пров. № А/857/9076/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді – Іщук Л. П.,
суддів – Обрізка І. М., Шинкар Т. І.,
за участю секретаря судового засідання – Смолинця А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 травня 2022 року (ухвалене головуючим суддею Главачем І. А. о 12:05 год у м. Івано-Франківську) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 

                                                          В С Т А Н О В И В:

21.07.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Галицької митниці Держмитслужби, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 30.06.2021 № 0000078/7.4-19 та № 0000079/7.4-19.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуваними податковими повідомленнями-рішення протиправно збільшено йому суму грошових зобов`язань за платежами - мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами, та податком на додану вартість, оскільки до митного оформлення транспортного засобу марки FIAT, модель PUNTO, номер кузова НОМЕР_1 , було подано усі необхідні документи, згідно з якими його вартість становила 1150 євро. В свою чергу, відповідачем не надано доказів фальсифікації поданих до митного оформлення в Україні документів, їх недійсності чи недостовірності, як і не доведено, що одержані від митних органів Королівства Нідерланди документи мають переважне доказове значення порівняно з документами, поданими позивачем.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 замінено відповідача Галицьку митницю Держмитслужби правонаступником Івано-Франківською митницею.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.05.2022 позов задоволено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської митниці на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1816 грн.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Івано-Франківська митниця подала апеляційну скаргу, в якій з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що при переміщенні через митний кордон України та митному оформленні товару позивачем надано документи, що містять неправдиві відомості про вартість товару, що призвело до заниження митної вартості товару на суму 34448,23 грн та порушення вимог пункту 2 частини другої статті 52 Митного кодексу України. Звертає увагу, що судом першої інстанції не надано правової оцінки доказам і доводам відповідача, що придбане позивачем авто знаходилось у власності фірми Baja Auto’s B. V., якому позивач оплачував 200 євро 27.08.2018, а іншу суму в розмірі 2200 євро оплачено цій фірмі ОСОБА_2 07.09.2018, якому і було відчужено відповідний транспортний засіб цього ж дня. Тому позивач не міг придбати даний автомобіль 05.09.2018 у фірми AUTO SMALING. Зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 регулярно переміщуються через кордон одночасно, одним і тим самим транспортним засобом, що свідчить про їх взаємопов`язаність
В судове засідання з апеляційного розгляду справи учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до частини четвертої статті 229, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд ухвалив розгляд справи здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши письмові докази у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно з митною декларацією форми МД-2 №UA206010/2018/410684 від 20.09.2018 ОСОБА_1 ввезено на митну територію України транспортний засіб легковий автомобіль, вживаний, марки FIAT, модель PUNTO, номер кузова – НОМЕР_1 , загальна кількість місць для сидіння - 5, кількість дверей - 5, призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, тип двигуна - дизельний, об`єм двигуна – 1248 см. куб., потужність двигуна – 62 квт, тип кузова – комбі (хетчбек), колісна формула – 4*2, календарний рік виготовлення – 2010, модельний рік виготовлення – 2010, виробник – «FIAT», країна виробництва – Італія (ІТ), ввезено на причепі. Вартість автомобіля становить 1150 євро.
На підставі наказу Галицької митниці Держмитслужби від 26.05.2021 №246 проведена документальна невиїзна перевірка дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 20.09.2018 № UA206010/2018/410684, за результатами якої складено акт перевірки від 16.06.2021 №28/7.4-19/ НОМЕР_2 .
Вказаний акт перевірки містить висновок про порушення позивачем вимог пункту 2 частини другої статті 52, пункту 5 частини восьмої статті 257, пункту 1 частини першої, статті 279 Митного кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання зі сплати мита на суму 3444,83 грн; підпункту «в» пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість на суму 7578,62 грн.
Такі висновки обґрунтовані тим, що при переміщенні через митний кордон України та митному оформленні товару ОСОБА_1 надав документи, що містять неправдиві відомості про вартість товару.
Так, за результатами опрацювання інформації, отриманої від митних органів Королівства Нідерланди, щодо ввезення ОСОБА_1 на митну територію України легкового автомобіля марки FIAT, модель PUNTO, номер кузова – НОМЕР_1 встановлено, що вищезазначений транспортний засіб був проданий нідерландською компанією Baja Auto’s B.V. (Dezoeker Esch 2B, 7582 CN, Kosser, the Netherlands) за вартістю 2200,00 євро (або згідно з встановленим НБУ курсом 1 євро=32,80784300 грн на день митного оформлення – 72177,25 грн). Операція купівлі-продажу проведена відповідно до рахунку від 07.09.2018 №1794/18, що засвідчено у копії і витягу з касової книги компанії Baja Auto’s B.V. Згідно з рахунком від 07.09.2018 №1794/18 покупцем зазначеного вище автомобіля був громадянин України ОСОБА_4 , паспорт № НОМЕР_3 . Відповідно до наданого декларантом при поданні митної декларації від 20.09.2018                                                № UA206010/2018/410684 технічного паспорта № НОМЕР_4 власником транспортного засобу визначається також ОСОБА_4 (графа С.6 ОСОБА_5 ), однак, у банківському свідоцтві від 27.08.2018 №TG2708003448211 зазначається, що ОСОБА_1 перерахував на рахунок продавця 200 євро і є принципалом продажу вищезазначеного автомобіля. 
Під час опрацювання та порівняння документів, отриманих від митних органів Королівства Нідерланди, та документів, на підставі яких здійснено митне оформлення на Галицькій митниці Держмитслужби за митною декларацією №UA206010/2018/410684 від 20.09.2018 встановлено, що вартість автомобіля становить 2200 Євро та є вищою, ніж зазначена в поданих до митного оформлення в Україні товарно-супровідних документах.
На підставі вказаного вище акта перевірки, Галицькою митницею Держмитслужби винесено податкові повідомлення-рішення від 30.06.2021 №0000078/7.4-19, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами, на загальну суму           4406,04 грн, з якої за податковими зобов`язаннями – 3444,83 грн та за штрафними санкціями – 861,21 грн; №0000079/7.4-19, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами, на суму 9473,28 грн, з якої за податковими зобов`язаннями – 7578,62 грн та штрафними санкціями – 1894,66 грн.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що митним органом не доведено порушення позивачем законодавства з питань державної митної справи в частині повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні товару - автомобіля, що був у використанні, марки FIAT, модель PUNTO, номер кузова – НОМЕР_1 , а документи митних органів Королівства Нідерланди не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості позивача у порушенні митних правил та не доводять наявності у нього умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару. 
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною першою статті 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно зі статтею 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частин першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, в тому числі, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
За приписами статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
За пунктами 4, 5 частини п`ятої статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 352 МК України посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.
Відповідно до пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України (далі - ПК України) базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.
Датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення (пункт 187.8 статті 187 ПК України).
Згідно з пунктом 54.4 статті 54 ПК України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.
Аналіз наведених вище приписів законодавства свідчить, що підставою для висновку про заниження суб`єктом господарювання податкових зобов`язань під час ввезення товарів на митну територію України може слугувати офіційна, документально підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав, зокрема, щодо вартості ввезених товарів. Така інформація повинна підтверджувати або не підтверджувати автентичність поданих документів щодо ввезених товарів і стосуватись зовнішньоекономічних операцій, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.
Як встановлено з матеріалів справи, на митну територію України з Королівства Нідерланди через пункт пропуску Львівської митниці ДФС ввезено легковий автомобіль марки FIAT, модель PUNTO, номер кузова – НОМЕР_1 , одержувачем якого зазначений ОСОБА_1 , а декларантом – фізична особа-підприємець ОСОБА_6 .
На підставі поданих декларантом документів митним органом було проведено митне оформлення товару за митною декларацією від 20.09.2018 №UA206010/2018/410684, виходячи із заявленої митної вартості товару в розмірі 1150 Євро.
При цьому, згідно з поданим декларантом договором купівлі-продажу від 05.09.2018 вартість транспортного засобу становить 1150 Євро.
Слід зазначити, що митну вартість імпортованого позивачем товару визначено за першим методом(в розмірі 1150 Євро); до митної декларації позивачем подано всі документи, необхідні для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість ввезеного ним для здійснення митного оформлення товару.
Поряд із тим, отримана відповідачем від Королівства Нідерланди інформація стосуються інших зовнішньоекономічних відносин, в яких позивач не є стороною.
Так, відповідно до рахунку від 07.09.2018 №1794/18 та касової книги вартість автомобіля марки FIAT, модель PUNTO, номер кузова – НОМЕР_1 становить 2200 Євро. При цьому, отримувач VITALIY CHYZHEVSKYY, UKRAINA та продавець компанія Baja Auto’s B.V. (Dezoeker Esch 2B, 7582 CN, Kosser, the Netherlands).
Судом першої інстанції правильно зазначено, що вказаний рахунок доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Королівстві Нідерланди. 
Натомість, позивачем 05.09.2018 придбано автомобіль FIAT PUNTO, номер кузова – НОМЕР_1 , у нідерландської компанії - Automarkt Beverwijuk Holland за ціною  1150 євро за договором-купівлі продажу від 05.09.2018 № б/н і вказана обставина відповідачем жодним чином не спростовано.
Наведене свідчить про безпідставність тверджень митного органу про порушення ОСОБА_1 положень митного та податкового законодавства при імпорті товару.
Колегією суддів також враховується, що під час митного контролю уповноважені митні органи, з урахуванням поданих декларантом документів, не мали зауважень до заявленої митної вартості товару, що імортувався позивачем. Не містять й матеріали справи доказів на підтвердження того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, були недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликали сумніви у достовірності наданої інформації.
Так, за наслідками перевірки позивача з питань дотримання вимог митного законодавства митний орган самостійно визначив митну вартість товару, що імпортувався позивачем, прийнявши за основу вартість ідентичного товару, який зазначений в наданих документах Королівством Нідерланди. Поряд із тим жодних обґрунтувань щодо застосованого відповідачем методу визначення митної вартості товару акт перевірки не містить.
Більше того, надані відповідачем на підтвердження своїх аргументів документи не містять офіційного перекладу з іноземної мови.
При вирішенні спору судом першої інстанції також було обґрунтовано враховано, що рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 29.11.2021, яке набрало законної сили 28.02.2022, у справі №342/249/21 за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил задоволено позов, скасовано постанову Галицької митниці Держмитслужби від 23.02.2021 у справі про порушення митних правил № 0161/20900/21 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України, зазначивши, що оскільки, декларант під час оформлення спірного товару діяв добросовісно, без жодного умислу щодо заявлення неправдивих відомостей щодо імпортованих товарів та заниження митної вартості, адже пред`явив до митного оформлення виключно ті документи, які були йому передані продавцем цих товарів, які не скасовані чи визнані недійсними, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не довів факт порушення позивачем вимог митного законодавства під час ввезення товару на митну територію України, що є підставою для скасування спірних податкових повідомлень-рішень.
За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат судом не змінюється.
Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 травня 2022 року у справі № 300/3633/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 25.08.2022