Ухвала
 
25 травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 645/1670/18
провадження № 61-1856ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Ірина Віталіївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чижова Наталія Анатоліївна, про визнання договорів відступлення прав та купівлі-продажу недійсними,
ВСТАНОВИВ:
28 січня 2022 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначене судове рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 21 лютого 2022 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав невідповідності касаційної скарги вимогам статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
На виконання ухвали заявниця подала уточнену касаційну скаргу.
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачений.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У касаційній скарзі, обґрунтовуючи неправильність застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявниця, в аспекті підстав та випадків касаційного оскарження, посилається на:
неврахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 21 травня 2012 року у справі № 6-20цс11;
відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
Отже, є підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребування матеріалів справи.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Підставами відкриття касаційного провадження є підстави, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
Розпорядженнями голови Верховного Суду: від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22 у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя під час воєнного стану територіальну підсудність справ Фрунзенського районного суду м. Харкова визнано за Октябрським районним судом м. Полтави; від 25 березня 2022 року № 14/0/9-22 територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду визнано за Полтавським апеляційним судом. Тому матеріали справи необхідно витребувати із Октябрського районного суду м. Полтави, а разі іншого знаходження матеріалів справи - з Фрунзенського районного суду м. Харкова, Харківського апеляційного суду, Полтавського апеляційного суду.
На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
Витребувати із Октябрського районного суду м. Полтави (в разі іншого знаходження матеріалів справи - з Фрунзенського районного суду м. Харкова, Харківського апеляційного суду, Полтавського апеляційного суду) цивільну справу № 645/1670/18 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Ірина Віталіївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чижова Наталія Анатоліївна, про визнання договорів відступлення прав та купівлі-продажу недійсним.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                             В. В. Яремко
                                                                                                                        А. С. Олійник
                                                                                                                        Г. І. Усик