П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/10941/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос Оксана Валентинівна   
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
14 червня 2022 року                                                                                                    м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третьої особи на стороні, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - Сінякіна Володимира Григоровича про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В червні 2021 Сінякіна Олена Григорівна звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просила:

1.1. Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлого (загиблого) за нез`ясованих обставин у червні 2019, в період проходженням військової служби відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. № 975, оформленого пунктом 5 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10.12.2020 №164.

1.2. Зобов`язати Міністерство оборони України призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із смертю сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер (загинув) за нез`ясованих обставин у червні 2019, в період проходженням військової служби, відповідно до статей 16, 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991р. № 2011-XII та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, що відповідає 500-кратному прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2019 календарного року.

2. В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено у призначені та виплаті їй допомоги у зв`язку із загибеллю її сина військовослужбовця, оскільки рішенням військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії ЗС України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 20.12.2019р. №3441 було встановлено, що смерть капітана ОСОБА_2 , 1981 р.н., яка настала у червні 2019р., що підтверджується довідкою про причину смерті №1642 від 18.06.2019 Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18.06.2019, актом проведення розслідування нещасного випадку, затвердженого 19.07.2019 тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , було встановлено, що смерть сина "Так, пов`язана з проходженням військової служби". Докази того, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння відсутні, тому доводи відповідача вважає безпідставними.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року адміністративний позов задоволено.

3.1. Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України, оформлене пунктом 5 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10.12.2020 №164 про відмову у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю сина - ОСОБА_2 , відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р № 975.

3.2. Зобов`язано Міністерство оборони України призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку зі смертю сина - ОСОБА_2 відповідно до статей 16, 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, що відповідає 500-кратному прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2019 календарного року.

3.3. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Міністерство оборони України / надалі-апелянт/, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

5. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого п. 5 протоколу №164 від 10.12.2020, відмовлено у призначенні та виплаті, одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 - матері загиблого 11.06.2019 капітана ОСОБА_2 , смерть якого пов`язана з проходженням військової служби, оскільки на час загибелі він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Причина смерті - утоплення у водоймі. Згідно зі ст.16-4 закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель військовослужбовця, є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Сінякіна Олена Григорівна є матір`ю загиблого військовослужбовця - Сінякіна Олексія Володимировича.

7. За обставинами справи, ОСОБА_2 з 24.06.2017 проходив військову службу у військовій частині А0339.

8. 17.06.2019  Сінякіна Олексія Володимировича знайдено мертвим у р.Гуйва, поблизу с.Скоморохи Житомирського району, у зв`язку з чим до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відповідні відомості та відкрито кримінальне провадження.

9. Згідно свідоцтва про смерть, виданого виконкомом Станишівської сільської ради від 18.06.2019 Серія 1-ТП №355653, Сінякін О.В. помер у червні 2019.

10. 18.06.2019 Обласним бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Житомирської обласної ради було видано Лікарське свідоцтво про смерть №1642, в якому зафіксовано, що смерть ОСОБА_2 настала у річці Гуйва (п.8 п.п.2 "б"), внаслідок неуточненої причини смерті (п.9 п.п.2), час смерті - не відомо (п.11). Причина смерті не встановлена через різко виражені гнильні зміни.

11. У довідці про причину смерті від 18.06.2019 зазначено, що дата смерті ОСОБА_2 невідома червень 2019, причина смерті не встановлена через різко виражені гнильні зміни.

12. У заключній частині акту судово-медичного дослідження (розтину) Бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Житомирської обласної ради від 25.06.2019 №639 судово-медичний експерт зазначив:

- причина смерті Сінякіна О.В. не встановлена, через виражені гнильні зміни;

- враховуючи ступінь розвитку трупних змін та обставин справи (труп знайдений в водоймі), смерть наступила у термін від 3 діб до 8 діб до часу дослідження тіла в морзі;

- при проведенні судово-медичної експертизи трупа гр. Сінякіна О.В. переломів кісток скелету та крововиливів в м`які тканини не виявлено;

- при судово-токсилогічній експертизі дистиляту м`яза трупа Сінякіна О.В., виявлено етиловий спирт в концентрації 5,36 %. Дана концентрація в порівнянні з живими особами відповідає умовно смертельній дозі алкоголю, але зазвичай при гнильних змінах ступінь алкогольного сп`яніння не оцінюється так як концентрація алкоголю під дії міклофлори може як незначно збільшитися (внаслідок синтезу) так і дещо зменшитись (внаслідок розпаду). Також, експерт відмітив, що під час перебування тіла в воді концентрація етилового спирту може знизитися на 10-20%.

13. 27.06.2019 слідчим Житомирського РВП ЖВП ГУНП в Житомирській області винесено постанову про закриття кримінального провадження.

14. Відповідно до висновку судової медичної-гістологічної експертизи від 18.07.2019 №1675, СМ діагноз: причина смерті Сінякіна О.В. не встановлена через різко виражені гнильні зміни.

15. У акті проведення розслідування нещасного випадку, затвердженого 19.07.2019 тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 у графі "причини нещасного випадку" зазначено: Оскільки капітан Сінякін О.В. був відсутній на службі з 11 червня 2019, на телефонні дзвінки не відповідав, причину та дату загибелі встановити не вдалося.

16. Наказом командира в/ч НОМЕР_3 від 27.06.2019 №11-РС, із змінами згідно наказу від 07.04.2020 №26-РС, наказом командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 28.04.2020 №81 капітана Сінякіна О.В., начальника навчального тактичного поля 37 загальновійськового полігону 199 навчального центру Десантно-штурмових військ ЗСУ виключено зі списків особового складу ЗС України у зв`язку зі смертю.

17. Крім того, в параграфі 2 наказу командира в/ч НОМЕР_3 від 07.04.2020 №26-РС вказано, що Сінякін О.В. "помер за нез`ясованих обставин 06.2019. Смерть пов`язана з проходженням військової служби, але не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

18. Рішенням військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії ЗС України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 20.12.2019 №3441 було встановлено, що смерть капітана Сінякіна О.В., 1981 р.н., яка настала у червні 2019, що підтверджується довідкою про причину смерті №1642 від 18.06.2019 Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18.06.2019 виконаного комітету Станишівської сільської ради Житомирського району, Житомирської області, актом проведення розслідування нещасного випадку, затвердженого 19.07.2019 тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , було встановлено, що "Смерть, Так, пов`язана з проходженням військової служби".

19. Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю сина ОСОБА_2 .

20. Однак, рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого п. 5 протоколу №164 від 10.12.2020 матері загиблого 11.06.2019 капітана Сінякіна О.В. (Житомирський ОТЦКСП), смерть якого пов`язана з проходженням військової служби, було відмовлено в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки на час загибелі він перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком експерта №1396 Житомирського обласного судово-медичної експертизи. Причиною смерті є утоплення у водоймі.

21. Згідно зі ст.16-4 закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель військовослужбовця, є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.

22. Позивач вважає таке рішення протиправним, тому звернувся до суду.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

23. Позивач вказує, що наявність у м`язі трупа Сінякіна О.В., 1981 р.н., виявленого етилового спирту не може свідчити про те, що саме Сінякін О.В., самостійно його вжив або ж вчинив інші дії, які призвели до його загибелі (смерті). Відповідач проігнорував інші письмові докази, які є беззаперечними доказами того, що причина смерті Сінякіна О.В. не встановлена, зокрема: 1) Лікарське свідоцтво про смерть №1642 від 18.06.2019, в якому Обласне бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Житомирської обласної ради вказало, що смерть ОСОБА_2 настала у річці Гуйва (п.8 п.п.2 б), внаслідок не уточненої причини смерті (п.9 п.п.2), час смерті - не відомо (п. 11); 2) свідоцтво про смерть Сінякіна О.В. від 18.06.2019 серії НОМЕР_4 , в якому у графі "помер вказано, що датою смерті є червень 2019". 3) акт судово-медичного дослідження (розтину) від 25.06.2019 №639, 4) Висновок судової медичної-гістологічної експертизи від 18.07.2019 р. №1675, яким підтверджено смертельний діагноз Сінякіна О.В. 1981 р.н., а саме те, що причина його смерті не встановлена через різко виражені гнильні зміни.

24. Апелянт зазначає, що виплата одноразової грошової допомоги передбачена у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, разом з тим, оскільки нещасний випадок, який привів до загибелі військовослужбовця, стався внаслідок виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, то підстави для призначення грошової допомоги відсутні, а відтак Комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, розглянувши подані документи, вірно дійшла висновку про відмову в призначені одноразової грошової допомоги позивачам.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

25. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

27. Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

28. При цьому, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, врегульовані Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (Закон №2011).

29. Статтею 1 Закону №2011 встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

30. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону №2011 дія цього Закону поширюється на членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

31. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону №2011 одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

32. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону №2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

33. Відповідно до ч. 6 ст. 16-3 Закону №2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

34. Тобто, у разі загибелі (смерті) військовослужбовців державою гарантовано виплату одноразової грошової допомоги членам сімей військовослужбовців, які загинули у розмірі, визначеному ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

35. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (Порядок №975) п. 3 якого визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

36. Згідно п. 4 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

37. Відповідно до ч. 1 ст. 16-4 Закону №2011 призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

38. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що з матеріалів справи не вбачається належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення Сінякіним О.В. дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, що мали своїм наслідком його загибель, а отже висновок відповідача про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є безпідставним.

39. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

40. Так, відмовляючи позивачу у призначенні спірної допомоги, Міністерство оборони України, як зазначено вище, виходило з того, що смерть військовослужбовця є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, посилаючись на ч. 1 ст. 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Причиною смерті є утоплення у водоймі.

41. На думку колегії суддів, в такому випадку необхідно встановити причинно-наслідковий зв`язок між станом сп`яніння військовослужбовця та його смертю (загибеллю), оскільки сам факт перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час настання смерті не визначається вказаними нормами права як підстава для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.

42. Матеріали справи свідчать, що згідно свідоцтва про смерть, виданого виконкомом Станишівської сільської ради від 18.06.2019 Серія 1-ТП №355653, Сінякін О.В. помер у червні 2019.

43. 18.06.2019 Обласним бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Житомирської обласної ради було видано Лікарське свідоцтво про смерть №1642, в якому зафіксовано, що смерть ОСОБА_2 настала у річці Гуйва (п.8 п.п.2 "б"), внаслідок неуточненої причини смерті (п.9 п.п.2), час смерті - не відомо (п.11). Причина смерті не встановлена через різко виражені гнильні зміни.

44. У довідці про причину смерті від 18.06.2019 зазначено, що дата смерті ОСОБА_2 невідома червень 2019, причина смерті не встановлена через різко виражені гнильні зміни.

45. У заключній частині акту судово-медичного дослідження (розтину) Бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Житомирської обласної ради від 25.06.2019 №639 судово-медичний експерт зазначив:

- причина смерті Сінякіна О.В. не встановлена, через виражені гнильні зміни;

- враховуючи ступінь розвитку трупних змін та обставин справи (труп знайдений в водоймі), смерть наступила у термін від 3 діб до 8 діб до часу дослідження тіла в морзі;

- при проведенні судово-медичної експертизи трупа гр. Сінякіна О.В. переломів кісток скелету та крововиливів в м`які тканини не виявлено;

-при судово-токсилогічній експертизі дистиляту м`яза трупа Сінякіна О.В. , виявлено етиловий спирт в концентрації 5,36 %. Дана концентрація в порівнянні з живими особами відповідає умовно смертельній дозі алкоголю, але зазвичай при гнильних змінах ступінь алкогольного сп`яніння не оцінюється так як концентрація алкоголю під дії міклофлори може як незначно збільшитися (внаслідок синтезу) так і дещо зменшитись (внаслідок розпаду). Також, експерт відмітив, що під час перебування тіла в воді концентрація етилового спирту може знизитися на 10-20%.

46. Відповідно до висновку судової медичної-гістологічної експертизи від 18.07.2019 №1675, СМ діагноз: причина смерті Сінякіна О.В. не встановлена через різко виражені гнильні зміни.

47. У акті проведення розслідування нещасного випадку, затвердженого 19.07.2019 тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 у графі "причини нещасного випадку" зазначено: Оскільки капітан Сінякін О.В. був відсутній на службі з 11 червня 2019, на телефонні дзвінки не відповідав, причину та дату загибелі встановити не вдалося.

48. Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даному випадку, смерть військовослужбовця не є наслідком його перебування у стані алкогольного сп`яніння, оскільки ні висновками медичних експертиз, ні іншими докази не пов`язано причину смерті з перебуванням військовослужбовця в стані алкогольного сп`яніння.

49. Більш того, долучені до матеріалів справи документи свідчать про те, що причину смерті взагалі не вдалося встановити, через явно виражені гнильні зміни.

50. Крім того, зазначення у спірному рішенні того, що причиною смерті є утоплення у водоймі колегія суддів також вважає безпідставним, оскільки такі висновки не відповідають медичним документам, оформленим за фактом загибелі військовослужбовця, тому є лише припущеннями нічим непідтвердженими.

51. Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

52. Аналізуючи зазначену норму суд зазначає, що законодавець розмежовує поняття загибелі (смерті) військовослужбовця "під час виконання обов`язків військової служби" та "під час проходження військової служби" в цілях призначення та виплати одноразової грошової допомоги, а розмір допомоги залежить від того, настала смерть під час виконання обов`язків військової служби чи під час проходження військової служби.

53. Враховуючи, що загибель Сінякіна О.В. сталась в період проходження ним військової служби, а не під час безпосереднього виконання службових обов`язків, даний випадок відносить до підпункту 2 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII.

54. Пунктом "а" частини першої статті 16-2 Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
- 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;

- 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

55. Аналогічні правові положення викладено в пункті 5 Порядку № 975, відповідно до якої одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату загибелі (смерті), рівними частками членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

56. Таким чином, позивач має право на призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату загибелі а саме - станом на червень 2019.

57. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

58. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

59. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

60. Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі "Стреч проти Сполучного Королівства" ("STRETCH v. THE UNITED KINGDOM" № 44277/98).

61. У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("MALTZAN (FREIHERR VON) AND OTHERS v. GERMANY " № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

62. Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку наявність підстав для задоволення позову.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

63. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

64. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

65. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

66. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

67. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

68. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Міністерства оборони України слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

          
Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Сушко О.О.