Номер провадження: 22-ц/813/302/22 
Справа № 520/4696/15-ц
Головуючий у першій інстанції Петренко В.С.
Доповідач Дришлюк А. І.
Категорія: 57

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,
при секретарі судового засідання Поворозко І.Ю.,
розглянувши у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Захарчук Тетяни Євгенівни на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 15 квітня 2021 року про відмову у видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для пред`явлення їх до виконання за заявою Акціонерного товариства «УкрСиббанк», заінтересовані особи - Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Другий Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для пред`явлення їх до виконання, подану по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2021 року представник Акціонерного товариства "УкрСиббанк" звернувся до Київського районного суду м.Одеси з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для пред`явлення їх до виконання. В обґрунтування наданої заяви представник "УкрСиббанк" посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 липня 2015 року по цивільній справі №520/4696/15-ц було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. На виконання вказаного рішення суду, як зазначає заявник, 07.08.2015 року Київським районним судом м. Одеси були видані чотири виконавчі листи: виконавчий лист №520/4696/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 солідарно на користь АТ «УкрСиббанк» загальну суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11372875000 від 17 липня 2008 року в розмірі 81816,32 дол. США, пеня у розмірі 30829,12 грн; виконавчий лист № 520/4696/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 солідарно на користь АТ «УкрСиббанк» загальну суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11372875000 від 17 липня 2008 року в розмірі 81816,32 дол. США, пеня у розмірі 30829,12 грн.; виконавчий лист №520/4696/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» 1827,00 грн. витрат по сплаті судового збору; виконавчий лист № 520/4696/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» 1827,00 грн. витрат по сплаті судового збору (а.с.1-8).
15 квітня 2021 року ухвалою Київського районного суду м.Одеси заяву Акціонерного товариства "УкрСиббанк", заінтересовані особи - Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Другий Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для пред`явлення їх до виконання, подану по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення (а.с.92-99).
05 травня 2021 року представник АТ «УкрСиббанк» - Захарчук Тетяна Євгенівна направила засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 15 квітня 2021 року відмову у видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для пред`явлення їх до виконання. Апелянт вважає, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки наданих банком доказів втрати виконавчих листів та поважності причин пропуску строку на їх пред`явлення до виконання. Апелянт наголошує, шо ним повідомлялось в суді першої інстанції, що оригінали виконавчих листів по боржнику ОСОБА_1 , ОСОБА_2 станом на поточну дату на адресу банку не повертались, однак на адресу відділу ДВС від банку надходили, що, як вказує апелянт, підтверджує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення і тому апелянт вважає, що виконавчі листи було втрачено працівниками державної виконавчої служби. Апелянт наголошує, шо Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що принцип надання стороні права на виконання судового рішення, ухваленого на її користь, є складовою принципу на справедливий суд. В свою чергу, апелянт вважає, що його необґрунтовано позбавлено права на судовий захист своїх цивільних прав, адже зараз АТ «УкрСиббанк» позбавлений права на примусове виконання рішення, ухваленого на його користь внаслідок відмови у видачі дублікатів виконавчих листів. Апелянт посилається на Главу 50 ЦК України та вказує, що нею визначено підстави для припинення зобов`язання, але пропуск кредитором строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не визначається в якості такої підстави. Тобто, на думку апелянта, пропуск строку на пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на виконання судового рішення, не має наслідком припинення зобов`язання боржника, виконання якого залишається обов`язковим для нього. Тому, апелянт просить суд скасувати ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 15 квітня 2021 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення їх до виконання, стягнути з відповідачів судовий збір за подання апеляційної скарги (а.с.102-107).
05.07.2021 від представника ОСОБА_3 - адвоката Нікітіної О.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін. При цьому, представник посилався на те, що після спливу строку пред`явлення виконавчих листів до виконання Банк звернувся до органів ДВС для отримання інформації щодо виконання виконавчих листів. Також представник зауважує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про втрату виконавчих листів та про поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання. Представник зазначає, що суд першої інстанції належним чином оцінив допустимість, достовірність та належність кожного доказу, мотивував їх відхилення, детально дослідив всі обставини, які вплинули на пропуск строків пред`явлення виконавчих документів до виконання та їх втрату, розглянув їх в сукупності шляхом встановлення відповідного причинно-наслідкового зв`язку. 
З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.
Від Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшло клопотання про розгляд справи без участі відділу.
Від представника ОСОБА_1 - Нікітіної О.В. надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, яка була задоволена ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.05.2022 р. 
Представник АТ «Укрсиббанк» - Шевчук С.В. подав клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з запровадженням воєнного стану, відсутністю чіткого алгоритму дій, який передбачає дії учасників процесу з метою запобігання пропуску процесуальних строків; введенням комендантської години, під час якої пересування транспортних засобів без спеціальних перепусток заборонено. 
Апеляційний суд відхилив вказане клопотання з огляду на те, що відповідно до ст. 12-2 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.  Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Згідно зі ст. 26 цього Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.  Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд звертає увагу на те, що введення в дію воєнного стану на території країни само по собі не звільняє від процесуальних обов`язків, передбачених законом. За наявності відповідних обставин воєнний стан являється поважною причиною для поновлення процесуальних строків, відкладення розгляду справи тощо. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що апелянт в своєму клопотанні не зазначив жодних реальних поважних причин, які перешкоджали б йому з`явитися в судове засіданні в зв`язку з введенням воєнного стану. Жодних аргументів щодо необхідності особисто чи через представника приймати участь в судовому засіданні апелянт також не наводив. При цьому правом, наданим ст. 212 ЦПК України апелянт не скористався та не заявляв клопотання про участь в справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів поза межами приміщення суду. Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що перед попереднім судовим засіданням, а саме 22.02.2022 апелянт подавав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Інші учасники провадження про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції або про відкладення розгляду справи сторони до суду не подавали. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник ОСОБА_1 - Нікітіна О.В. просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Постановляючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачі дублікатів виконавчих листів, суд першої інстанції виходив з того, що: 
АТ «УкрСиббанк» дійсно направляв саме ці виконавчі листи до Київського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, і саме вони були отримані державною виконавчою службою;
в заяві не зазначено, чому заявник, як стягувач, не цікавився з 2016 року ходом виконавчих проваджень, і лише у листопаді 2017 року, грудні 2018 року та листопаді 2020 року звернувся до виконавчої служби щодо надання інформації про примусове виконання рішення суду по цивільній справі №520/4696/15-ц;
надані до матеріалів справи копії заяв про відкриття виконавчого провадження, запиту та заяв про надання інформації, поштові повідомлення, не є належними письмовими доказами, в розумінні ЦПК України;
запит АТ «УкрСиббанк» від 23.11.2017 року про звернення до Головного територіального управління юстиції в Одеській області про надання інформації, чи перебувають або перебували на виконанні у відділах ДВС Одеської області виконавчі провадження по виконанню виконавчих листів №520/4696/15-ц, взагалі виготовлений не на фірмову бланку АТ «УкрСиббанк», на ньому не міститься вихідного номеру, дати, тощо;
стягувач не приймав ніяких мір законного характеру для забезпечення своїх прав протягом значного часу, що також викликає сумнів в поважності пропущеного ним строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання;
стягувачем не надано жодного доказу, який би свідчив що у сторони стягувача були об`єктивно непереборні, незалежні від його волевиявлення істотні труднощі, які б заважали йому здійснювати процесуальні дії вчасно та належним чином слідкувати за ходом виконавчого провадження.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та, відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги, вважає за потрібне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Стаття 12 частина 6 ЗУ «Про виконавче провадження» закріплює право стягувача, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Як вбачається з матеріалів справи та правильно було встановлено судом першої інстанції, заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06.07.2015 року по справі №520/4696/15-ц позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» загальну суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11372875000 від 17 липня 2008 року в розмірі 81 816 (вісімдесят одна тисяча вісімсот шістнадцять) доларів США 32 центів, пеня у розмірі 30 829 (тридцять тисяч вісімсот двадцять дев`ять) грн. 12 коп., яка складається з: 73 003 (сімдесят три тисячі три) долари США 25 центів - заборгованість за кредитом, 8 813 (вісім тисяч вісімсот тринадцять) доларів США 07 центів - заборгованість по процентам за користування кредитом; 11 631 (одинадцять тисяч шістсот тридцять одна) грн. 16 коп. - пеня за прострочення спати кредиту; 19 197 (дев`ятнадцять тисяч сто дев`яносто сім) грн. 96 коп. - пеня за прострочення сплати процентів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.
На виконання вказаного заочного рішення, яке набрало законної сили 17.07.2015 року, 07.08.2015 року Київським районним судом м. Одеси були видані виконавчі листи, а також зазначено, що виконавчі листи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року (а.с. 9,10,11,12).
23.11.2017 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до Головного територіального управління юстиції в Одеській області з запитом про надання інформації, чи перебувають або перебували на виконанні у відділах ДВС Одеської області виконавчі провадження по виконанню виконавчих листів №520/4696/15-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11382875000 від 17 липня 2008 року у сумі 81816,32 доларів США, пені в розмірі 30829,12 грн. та про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору в розмірі по 1827,00 грн (а.с. 18).
03.12.2018 року АТ «УкрСиббанк» звернувся до УДВС ГТУЮ в Одеській області та до Другого Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області із заявами про надання інформації щодо примусового виконання виконавчих листів № 520/4696/15-ц, виданих 07.08.2015 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення сум боргу визначену за рішенням суду (а.с. 17, 20)
Листом від 27.12.2018 року за №09.2-11817 УДВС ГТУЮ в Одеській області повідомило про те, що перевіркою бази АСВП встановлено, що на примусовому виконанні у Другому Київському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління в Одеській області не перебувають (не перебували) виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів № 520/4696/15-ц, виданих Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором 81 816,32 дол. США, пені 30 829,12 грн., та виконавчих листів № 520/4696/15-ц, виданих Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судового збору 1 827,00 грн (а.с. 21)
Як вбачається з інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, 19.02.2019 АТ «УкрСиббанк» звертались до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для їх пред`явлення. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.05.2019 заява була залишена без задоволення. Вказана ухвала набрала законної сили та в подальшому не оскаржувалась.
В подальшому, 27.11.2020 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з запитом, в якому просив надати інформацію щодо примусового виконання виконавчих листів № 520/4696/15-ц, виданих 07.08.2015 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення сум боргу визначену за рішенням суду (а.с. 22).
Листом від 16.12.2020 року №10.04-8111 Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомило АТ «УкрСиббанк» про те, що згідно з відомостями бази АСВП, виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа № 520/4696/15-ц від 07.08.2015 року, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» на примусовому виконанні у відділах державної виконавчої служби Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не перебували та не перебувають (а.с. 23).
Звертаючись з повторною заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для їх пред`явлення заявник зазначає, що 27.06.2016 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до Київського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявами про відкриття виконавчих проваджень по примусовому виконанню виконавчих листів № 520/4696/15-ц, виданих 07.08.2015 року Київським районним судом м. Одеси. На підтвердження того, що вказані заяви були отримані відділом виконавчої служби заявник надає рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що з вказаного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення неможливо встановити, що саме ці виконавчі листи направлялись до відділу державної виконавчої служби та були отримані останнім, інших доказів, які б підтверджували факт отримання заяв про відкриття виконавчого провадження заявником до суду не надавалось (а.с. 13,14,16).
Відповідно до ст. 17.4 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на час видачі виконавчого листа), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення,-протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються, зокрема, для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.
Вирішуючи питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання суд досліджує обставини, які мають значення для вирішення відповідного процесуального питання, встановлює причини пропуску строку та оцінює поважність таких причин в сукупності, досліджує докази, надані на підтвердження існування відповідних обставин.
При цьому, апеляційний суд зауважує, що як сторона боржника, так і сторона стягувача має добросовісно виконувати свій обов`язок та дотримуватися положень законодавства, в тому числі щодо виконання процесуальних обов`язків та дотримання строків вчинення відповідних дій. При цьому, сторона не повинна зловживати наданими їй законом правами. 
За обставинами даної справи, заявник не підтвердив жодними належними, достатніми та достовірними доказами факт втрати виконавчих листів з вини виконавчої служби. При цьому, заявник не навів жодних обґрунтованих доводів, які б свідчили про поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання. Варто зауважити, що, як зазначає апелянт, з заявою про отримання інформації щодо ходу виконавчого провадження, він звернувся лише 23.11.2017 року, тобто фактично після спливу встановленого законом строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання. Факт реорганізації відділу державної виконавчої служби та розподілу на два різних відділи сам по собі не є підтвердженням того, що виконавчі листи були втрачені з вини органу виконавчої служби. Доказів подання скарги, проведення службового розслідування в органі державної виконавчої служби за заявою апелянта матеріали справи не містять та апелянтом до суду не подавались.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
Відповідно до положень ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.  Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.  Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.  Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ч.ч. 3-5 цієї статті докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.  Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.  Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
За ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу. 
Одночасно, апеляційний суд зауважує, що Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).
Таким чином, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишає без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Захарчук Тетяни Євгенівни - залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 15 квітня 2021 року про відмову у видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для пред`явлення їх до виконання - залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду                                 А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький 

Повний текст постанови складений 07 червня 2022 року.

Суддя Одеського апеляційного суду                         А.І. Дришлюк