П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
 28 квітня 2022 року                                                                                                м. Київ
 
Справа № 761/11998/21
Провадження: № 22-ц/824/4150/2022
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О., 
суддів Вербової І.М., Нежури В.А.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»
 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року, ухвалене під головуванням судді Волошина В.О.,
 у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
в с т а н о в и в :
 
У березні 2021 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі- АТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.12.2010 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір (без номера), за яким позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. ОСОБА_1 погодився з тим, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі - Умови та Правила), та Тарифами банку, складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. Позичальник не виконував взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого станом на 21.03.2021 року в нього утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 13 048,25 грн, з яких  9151,76 грн - тіло кредиту, 3 896,49 грн -відсотки. Ураховуючи викладене, банк просив стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість та понесені судові витрати.
 Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року позов АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 9151,76 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із таким судовим рішенням, Крилова О.Л. в інтересах АТ КБ «Приватбанк» подала апеляційну скаргу,в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції  в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині  нове судове  рішення про задоволення позову. 
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що позовні вимоги є повністю доведеними, між сторонами існують кредитні правовідносини. Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не вимагається, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору. Окрім того, суд не звернув уваги на довідку про умови кредитування, яка підписана особисто відповідачем, у якій зазначено базову процентну ставку, розмір щомісячних платежів, визначено порядок та умови сплати неустойки.
Ухвалами Київського апеляційного суду від 17 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).
Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині вирішення пощовних вимог про стягнення відсотків, а тому в іншій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно  ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним  є рішення, ухвалене  судом відповідно до норм матеріального  права із дотриманням  норм  процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому  засіданні.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, з урахуванням вказівок Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, 28.12.2010 року ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк».
Згідно розрахунку заборгованості,  станом на 21.03.2021 року заборгованість відповідача перед банком складає 13 048,25 грн, з яких  9 151,76 грн - тіло кредиту, 3 896,49 грн -відсотки.
Відмовляючи у задоволенні позову в АТ КБ «Приват банк» в частині стягнення відсотків, суд першої інстанції виходив із того, що у підписаній відповідачем анкеті-заяві процентна ставка не зазначена, отже, підстави вважати, що сторони узгодили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, відсутні. 
Перевіряючи такі висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. 
За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Отже, у разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Банк, пред`являючи вимоги про  погашення кредиту, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за відсотками.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі, розмір відсотків  і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 28.12.2010 року, посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємну частину спірного договору, а також довідку про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду».
Зазначена довідка підписана відповідачем (а.с. 32). Заперечень щодо підпису указаної довідки відповідачем не надано.
Указана довідка визначає ставки процентів за користування кредитом, зокрема, 3 % на місяць нараховується на залишок на простроченої заборгованості з розрахунку 360 днів році; розмір щомісячних платежів у розмірі 7 % від заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним,  а також розміри штрафів та пені за несвоєчасне погашення кредиту.
Згідно з вимогами цивільного процесуального законодавства, суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки.
Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.
Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.
У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків.
За змістом частин другої, третьої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.
Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.
Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).
Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за підвищеною ставкою.
Разом з тим, вказуючи на те, що надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про недоведеність вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення відсотків, які передбачені цими Умовами. 
Такий висновок судів є помилковим, оскільки надана банком до позовної заяви  довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем, містить розміри процентних ставок, штрафів та пені. 
Також банком до суду першої інстанції було надано виписку по картковому рахунку відповідача та довідку про видані ОСОБА_1 кредитні картки із зазначенням строку їх дії.
Суд першої інстанції усупереч положенням статті 89 ЦПК України жодним чином не мотивував відхилення зазначених доказів, що надані банком в обґрунтуванння позовних вимог, не звернув належної уваги на доводи позивача про те, що умови про стягнення відсотків погоджені сторонами, та, як наслідок, дійшов передчасного висновку про недоведеність АТ КБ «ПриватБанк» позовних вимог в цій частині.
Підписуючи анкету-заяву та довідку про умови кредитування, відповідач не ставив під сумнів розумність та справедливість  умов кредитного договору. 
Як убачається із виписки по картковому рахунку та довідки про видані кредитні картки та про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , останній з 28.12.2010 року отримав у банка 4 кредитні картки, строк дії останньої з них до липня 2021 року. Відповідач користувався кредитними коштами, як готівково, так і безготівково за допомогою додатку, частково погашаючи заборгованість.
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «Приват банк»  заборгованості, яка складається із суми відсотків за договором кредиту № б/н від 28.12.2010 року у розмірі 3 896,49 грн. 
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За наведених підстав, апеляційна скарга Крилової О.Л. в інтересах АТ КБ «ПриватБанк»  підлягає задоволенню, а заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року в частині вирішення позовних вимог  про стягнення відсотків скасуванню з ухваленням нового судового рішення про  задоволення цих позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).
Як убачається із матеріалів справи, за подання апеляційної скарги банк сплатив судовий збір у розмірі 3405 грн.
Отже, у відповідності до положень статті 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь банку підлягають стягненню 3405 грн  витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
 
Керуючись ст. ст. 367-368, 376, 381-384 ЦПК України, суд,
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну Крилової Олени Леонідівни в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року  в частині вирішення позовних вимог про стягнення прострочених відсотків скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
Стягнути з  ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства  Комерційний банк «Приват банк» (ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д) відсотки за договором кредиту № б/н від 28.12.2010 року у розмірі 3 896,49 (три тисячі вісімсот дев`яносто шість) грн 49 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1   (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства  Комерційний банк «Приват банк» (ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3405 (три тисячі чотириста п`ять) грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.   

Головуючий                                                                                    Т.О. Невідома

Судді                                                                                               І.М. Вербова

                                                                                                       В.А. Нежура