26.07.22
22-ц/812/703/22
Справа № 472/1389/19
Провадження № 22-ц/812/703/22
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А
Іменем України
26 липня 2022 року                                                                                       м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
головуючого - Яворської Ж.М.,
суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,
при секретарі судового засідання - Стрілець К.О.,
за участі представника боржника - Венделя О.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у режимі відеоконференції

апеляційну скаргу
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вендель Олег Михайлович 
на ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2022 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Орленко Л.О., повний текст складено 02 червня 2022 року, за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "ЦИКЛ ФІНАНС" про заміну стягувача його правонаступником у виконавчих листах на виконання рішення суду по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "ОТП Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦИКЛ ФІНАНС" (далі - ТОВ «Цикл Фінанс», Товариство) звернулося до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчих листах на виконання рішення суду по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "ОТП Банк" (далі - АТ «ОТП Банк», Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.
Обґрунтовуючи заяву Товариство вказувало, що 21 квітня 2021 року Миколаївським апеляційним судом було винесено постанову, якою було скасовано рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2020 року та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "ОТП Банк" кредитну заборгованість за договором №2002055422 від 25 грудня 2012 року станом на 08 жовтня 2019 року в розмірі 21122 грн.45 коп. і судовий збір у розмірі 3 846 грн.73 коп.
18 серпня 2021 року між АТ "ОТП Банк" та ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" було укладено Договір факторингу №18/08/21, відповідно до якого АТ "ОТП Банк" відступило ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС", а ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №2002055422 від 25 грудня 2012 року, укладеним між АТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 . Отже, на даний час всі права кредитора за вищезазначеним кредитним договором належать ТОВ «Цикл Фінанс».
Після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню стороною справи, які виходячи із суті такого рішення набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняти дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначений Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до висновку Верховного суду України, викладеної у постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13, заміна сторона виконавчого провадження відбувається на будь-якій стадії судового процесу, тоді як виконавче провадження його завершальна стадія.
Посилаючись на вищенаведене та з метою гарантії своєчасного, повного та реального виконання судового рішення, Товариство просило замінити кредитора за виконавчими листами виданими на примусове виконання рішення у №472/1389/19 від 21 квітня 2021 року Миколаївського апеляційного суду, з ВТ «ОТП Банк» у зв`язку з переходом до ТОВ «Цикл Фінанс» прав кредитора по кредитному договору №2002055422 від 05 липня 2013 року.
Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2022 року заяву задоволено.
Замінено стягувача АТ «ОТП Банк" у виконавчих листах на виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року по цивільній справі №472/1389/19, якою було скасовано рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2020 року та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "ОТП Банк" кредитну заборгованість за договором №2002055422 від 25 грудня 2012 року станом на 08 жовтня 2019 року в розмірі 21 122 грн.45 коп., яка складається з тіла кредиту, і судовий збір у розмірі 3846 грн.73 коп., його правонаступником - ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС».
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи з виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. При цьому реалізувати таке право можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Суд вважає, що без заміни стягувача його правонаступник взагалі позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження», таким чином, відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Враховуючи, що у цій справі первісним стягувачем було АТ "ОТП Банк", яке здійснило відчуження прав вимоги на користь заявника, що підтверджується Договором факторингу №18/08/21 від 18 серпня 2021 року, а тому втратило матеріально-правову та процесуальну заінтересованість в отриманні такого виконавчого листа та не зобов`язане вчиняти дії щодо виконання вказаного судового рішення фактично для та на користь нового стягувача - ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС", яке набуло прав вимоги за договором відступлення права вимоги, що встановлено судом. Сама лише відсутність виконавчого листа не є та не може бути перешкодою у матеріальному правонаступництві у спірних правовідносинах товариства після банку.
Приймаючи до уваги, що без заміни стягувача заявник позбавлений вчиняти дії згідно із Закону України «Про виконавче провадження», тому суд вважав вимоги поданої заяви обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Вендель О.М. посилається на незаконність ухвали суду першої інстанції, а тому просив про її скасування та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволення заяви ТОВ «Цикл Фінанс» про заміну стягувача.
Так, зокрема вказував, що особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.
У даному випадку у заяві про заміну стягувача відсутня інформація про видачу виконавчого документа і самі матеріали вказаної цивільної справи, які було досліджено в судовому засіданні, не містять даних про видачу виконавчого документа.
При цьому заявник у своїй заяві просить «замінити Кредитора за виконавчими листами, виданими на примусове виконання Рішення Миколаївського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року у справі № 472/1389/19, але копій виданих виконавчих листів до заяви не долучає.
У свою чергу судом першої інстанції не враховано висновок зроблений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження N2 12-39гс20) про те, що навіть після закінчення виконавчого провадження в учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.
Вказує, що Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Отже, заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником (стаття 334 ГПК України) має відбуватися з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи.
Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України (аналогічній статті 55 ЦПК України). У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.
Зазначає, що судом першої інстанції не враховано вказаний висновок зроблений Великою палатою Верховного Суду, хоча відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України він є обов`язковим для врахування.
У відзиві на апеляційну скаргу представник Товариства посилаючись на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції ґрунтується на нормах чинного законодавства та підтверджується усталеною практикою Верховного суду, тому просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 , подану адвокатом Венделем О.М. відхилити.
У суді апеляційної інстанції представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Вендель О.М. апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення.
Товариство, боржник ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник Товариства просив розглядати справу за їх відсутності.
Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. Зважаючи на викладене їх неявка в силу приписів ч.2 ст.372ЦПК України не перешкоджає розгляду справи без їх участі. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Венделя О.М., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Ухвала суду вказаним положенням закону відповідає в повній мірі.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що постановою Миколаївського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року скасовано рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2020 року та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "ОТП Банк" кредитну заборгованість за договором №2002055422 від 25 грудня 2012 року станом на 08 жовтня 2019 року в розмірі 21122 грн.45 коп., і судовий збір у розмірі 3 846 грн.73 коп. (т.2 а.с.81-83).
Зазначена постанова суду набрала законної сили 21 квітня 2021 року.
18 серпня 2021 року між АТ "ОТП Банк" та ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" було укладено Договір факторингу №18/08/21, відповідно до якого АТ "ОТП Банк" відступило ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС", а ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №2002055422 від 25 грудня 2012 року, укладеним між АТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 (т.2 а.с.94-102).
Отже, майно, права та обов`язки АТ "ОТП Банк" за Договором кредиту №2002055422 перейшли 18 серпня 2021 року до ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС", як до правонаступника.
З матеріалів цивільної справи №472/1389/19 вбачається, що АТ "ОТП Банк" з заявою до суду про видачу виконавчих листів не зверталось, і такі листи судом не видавались, що також підтверджується довідкою від 24 травня 2022 року.
Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено набуття ТОВ «Цикл Фінанс» прав вимоги за Договором №2002055422 про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 . Однак без заміни стягувача заявник позбавлений вчиняти дії згідно із Закону України «Про виконавче провадження».
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується в повному обсязі з огляду на наступні на наступне.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвеція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України "Про виконавче провадження" органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").
Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин 1, 2 та 5 статті 442 ЦПК України, зокрема у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.
В оцінці вимог заяви ТОВ "Цикл Фінанс" про заміну стягувача у виконавчому листі, колегія суддів застосовує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21), відповідно до яких " Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.
Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (у тому числі повторного за обґрунтованих підстав при повторному зверненні з виконавчим документом, оскільки зазначена стаття ЦПК України цього не виключає, а Закон про виконавче провадження передбачає таку можливість). Отже, наведене в ухвалі Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у цій справі тлумачення стосується лише ситуації, коли виконавче провадження відкрите як юридичний процес, а його сторони набули відповідних прав як сторони відкритого виконавчого провадження. Щодо вчинення інших дій у межах виконавчого провадження, передбачених Законом про виконавче провадження, то процесуальні дії конкретного процесу не можуть здійснюватися поза межами цього процесу, а тому такі дії як процесуальні можуть здійснюватися лише в межах відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу. Якщо законом передбачена можливість здійснення інших дій сторін судового процесу, пов`язаних зі здійсненням виконавчого провадження, то для таких дій набуття статусу сторони відкритого виконавчого провадження не вимагається, як-от для заміни стягувача у виконавчому документі відповідно до частини п`ятої статті 442 ЦПК України.
Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі».
Частиною 5 статті 442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. Тобто якщо виконавче провадження не відкрито, заміна сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.
Враховуючи, що виконавче провадження з виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "ОТП Банк" кредитну заборгованість за договором №2002055422 від 25 грудня 2012 року станом на 08 жовтня 2019 року в розмірі 21122 грн.45 коп., і судовий збір у розмірі 3 846 грн.73 коп., не відкрито, ТОВ "Цикл фінанс" обґрунтовано звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчих листах.
Також, апеляційний суд зазначає, що згідно з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №2-а-3494/11 та від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.
У таких висновках необхідно керуватися принципом обов`язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Колегія суддів наголошує, що сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи з виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Враховуючи, що у справі, яка переглядається, первісним стягувачем є АТ "ОТП Банк", яке здійснило відчуження прав вимоги на користь заінтересованої особи, у зв`язку з чим втратило матеріально-правову і процесуальну заінтересованість в отриманні таких виконавчих листів та не зобов`язане вчиняти такі дії фактично для та на користь нового стягувача - ТОВ "Цикл фінанс", яке набуло прав вимоги за договором факторингу, що встановлено судом. При цьому, сама лише відсутність виконавчих листів не є та не може бути перешкодою у матеріальному правонаступництві у спірних правовідносинах ТОВ "Цикл фінанс" після АТ`ОТП Банк».
Отже, суд першої інстанції, дійшов вірного висновку про заміну сторони стягувача у виконавчих листах, враховуючи, що виконавче провадження з виконання рішення суду не відкривалося, виконавчі листи не видавалися.
Як на підставу апеляційного оскарження, представник ОСОБА_1 – адвокат Вендель О.М. зазначав, що судом першої інстанцій в оскарженому рішенні застосовані норми права, зокрема статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 442 ЦПК України без урахування висновків щодо застосування таких норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 та від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 щодо неможливості заміни стягувача до відкриття виконавчого провадження, якщо виконавчий документ не був виданий.
Однак, у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зробила висновок, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. В той же час у цій справі, заявником ставиться питання про заміну стягувача у виконавчих листах, у виконавчому провадженні, яке не відкривалося.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно замінив стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження за відсутності видачі виконавчого листа та відкритого виконавчого провадження не заслуговують на увагу.
Висновок суду першої інстанцій відповідає обставинам справи, які встановлені згідно з вимогами процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які вірно застосовані судом.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу адвоката Венделя О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2022 року - залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Вендель Олег Михайлович залишити без задоволення, а ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий                                                                        Ж.М. Яворська

Судді                                                                                Т.М. Базовкіна 

Л.М. Царюк

Повний текст постанов складено 27 липня 2022 року.