ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року 

м. Київ
справа № 826/12356/16
адміністративне провадження № К/9901/38072/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу
за касаційною скаргою Національного банку України
на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року (суддя         Келеберда В.І.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року (колегія у складі суддів: Кучми А.Ю., Аліменка В.О., Безименної Н.В.)
у справі № 826/12356/16 
за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» 
до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг
про скасування розпорядження.

У С Т А Н О В И В:

1.           10.08.2016 Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта») звернулося до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі також - Нацкомфінпослуг; відповідач), в якому просив скасувати розпорядження відповідача від 21.07.2016 № 1734 «Про застосування заходу впливу до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».
2.          Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 24.01.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017, відмовив у задоволенні позову.
3.          Верховний Суд постановою від 30.09.2020 скасував постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017, ухвалив нове рішення про задоволення позову.
4.           21.10.2020 Окружний адміністративний суд міста Києва видав виконавчий лист №   826/12356/16.
5.           25.03.2021 ПАТ «НАСК «Оранта» звернулося до суду першої інстанції із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з Нацкомфінпослуг на Національний банк України (далі - НБУ).
6.          Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 29.06.2021, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2021, замінив боржника у виконавчому листі від 21.10.2020 № 826/12356/16 з Нацкомфінпослуг на НБУ.
7.          Суди першої та апеляційної інстанцій, замінюючи сторону у виконавчому листі, дійшли висновку, що Національний банк України з 01.07.2020 є процесуальним правонаступником Нацкомфінпослуг.
8.           21.10.2021 НБУ подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.06.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2021, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
9.          Верховний Суд ухвалою від 27.10.2021 відкрив касаційне провадження.
10.          НБУ у касаційній скарзі покликається на те, що з моменту прийняття Указу Президента України від 30.06.2020 № 259/2020 «Про припинення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг» (далі - Указ № 259/2020) до внесення 20.04.2021 відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Нацкомфінпослуг перебувало на стадії припинення, ліквідаційна комісія приймала та погашала вимоги кредиторів за виконавчими документами відповідно до ст. 111, 112 Цивільного кодексу України. Матеріалі справи не містять доказів того, що ПАТ «НАСК «Оранта» зверталося до ліквідатора Нацкомфінпослуг із заявою про визнання його кредиторських вимог в частині стягнення судового збору. До НБУ перейшли виключно повноваження (компетенція) Нацкомфінпослуг у сфері державного регулювання ринків фінансових послуг; НБУ не є правонаступником Нацкомфінпослуг на стадії виконання судового рішення, зокрема, стягнення понесених стороною судових витрат. На сьогодні відсутній державний орган, який є правонаступником майнових прав та обов`язків Нацкомфінпослуг, тому вирішення питання про стягнення відшкодування судових витрат має покладатися на державу в особі Державної казначейської служби.
11.          Позивач 01.11.2021 отримав копію зазначеної ухвали Суду, проте не скористався правом подати відзив на касаційну скаргу.
12.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
13.          З огляду на ст. 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.
14.          Частинами 1, 2 ст. 15 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
15.          Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
16.          Аналогічні положенням містяться у ч. 4 ст. 379 КАС України, в якій визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
17.          Отже, Закон № 1404-VIII та КАС України встановлюють умову, за якої тягар боржника може бути перекладено на іншу особу - це вибуття сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво.
18.          Водночас, у зв`язку з введенням в дію Закону України від 12.09.2019 № 79-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон № 79-IX) у п. 8 Розділу II «Прикінцеві положення» зазначеного Закону визначено, що з 01.07.2020 НБУ, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку є процесуальними правонаступниками Комісії, у судах у межах повноважень, встановлених Законом України від 12.07.2001 № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
19.          Тобто, Національний банк України є процесуальним правонаступником Нацкомфінпослуг в судах.
20.          Суд відхиляє доводи касаційної скарги про те, що НБУ не є правонаступником відповідача, оскільки підстава для заміни Нацкомфінпослуг у виконавчому листі, тобто процесуального правонаступництва НБУ на стадії виконання рішення суду, прямо встановлена у Законі № 79-IX.
21.          Щодо твердження НБУ стосовно можливості погашення вимог кредиторів Нацкомфінпослуг за виконавчими документами лише у ході ліквідаційної процедури, Суд виходить з такого.
22.          Ліквідація - це одна із форм припинення юридичної особи (ст. 104 Цивільного кодексу України). Ліквідація юридичних осіб здійснюється без переходу прав i обов`язків підприємства, що ліквідується, до інших осіб, тобто без правонаступництва.
23.          На відміну від ліквідації юридичних осіб приватного права, припинення суб`єкта владних повноважень в результаті реорганізації чи ліквідації передбачає правонаступництво.
24.          Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень (відповідний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 11.02.2021 у справі № 826/9815/18).
25.          Суди встановили, що Нацкомфінпослуг припинена з 20.04.2021 шляхом ліквідації відповідно до Указу № 259/2020. 
26.          Зважаючи на викладене, суди попередніх інстанцій встановили умову, з якою ч. 4 ст. 379 КАС України та абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону № 1404-VIII пов`язують перехід до НБУ матеріальних прав і обов`язків вибулої Нацкомфінпослуг, та дійшли правильного висновку про наявність підстав для заміни сторони у виконавчому листі у цій справі.
27.          За правилами ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
28.          За викладених обставин, Суд вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили судові рішення з додержанням норм процесуального права, що регулюють питання заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі).
29.          Тому касаційну скаргу НБУ на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.06.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2021 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 243, 341, 345, 349, 350, 356, 359 КАС України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення. 
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2021 року у справі № 826/12356/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров 

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб