УХВАЛА

21 червня 2022 року     
Київ
справа № 640/23200/21
адміністративне провадження № К/990/5828/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Усенко Є.А.,  Яковенка М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.08.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі № 640/23200/21 за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,
ВСТАНОВИВ:
14.02.2022 до суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (далі - скаржник, ГУ ДПС), направлена до суду поштою 11.02.2022.
Верховний Суд ухвалою від 23.02.2022 зазначену касаційну скаргу залишив без руху та запропонував скаржнику у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску. Підставою для залишення касаційної скарги без руху стало, зокрема те, що касаційну скаргу подано після закінчення строку, встановленого для цього, однак, не порушено питання про його поновлення. Також, надати платіжний документ про оплату судового збору за подання касаційної скарги.
На підставі клопотання скаржника, ухвалою Верховного Суду від 02.06.2022 заявнику продовжено процесуальний строк виконання вищезгаданої ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху на десять днів з моменту отримання зазначеної ухвали.
На виконання вимог цієї ухвали суду від ГУ ДПС 15.06.2022 через підсистему «Електронний Суд» надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження.
Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вмотивоване посиланням на постанову Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №820/1212/17, у якій суд касаційної інстанції надавав оцінку поважності причин пропуску строку, зумовлених відсутністю фінансування суб`єкта владних повноважень, в умовах сплати судового збору під час повторного звернення до суду. Зазначає, що він добросовісно ставиться до наявних у нього прав і здійснює їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, повторне звернення відбулося в межах річного (присічного) строку, а тому просить поновити пропущений строк.
Проаналізувавши наведені скаржником причини пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними, виходячи з такого.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, в частині строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
Судом встановлено, що копію ухвали Верховного Суду від 20.01.2022 про повернення вперше поданої касаційної скарги скаржник отримав 27.01.2022, проте, повторно подав касаційну скаргу до суду лише 11.02.2022. При цьому, до повторно поданої касаційної скарги так і не було долучено платіжний документ про сплату судового збору, що також стало підставою для залишення касаційної скарги без руху. Тобто, недоліки попередньої касаційної скарги ГУ ДПС так і не усунуло та, водночас, допустило необґрунтоване зволікання щодо повторного звернення до касаційного суду з цією скаргою у найкоротший строк.
Колегія суддів зазначає, що приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України як в частині сплати судового збору, так і в частині належного викладення обґрунтування вимог касаційної скарги, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями, і для його виконання процесуальний закон встановлює достатній строк - тридцять днів з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення (з дня отримання копії судового рішення). 
Суд звертає увагу скаржника, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. 
У наведеній скаржником постанові Верховного Суду висновок про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження висловлений з урахуванням конкретних установлених фактичних обставин у справі, а тому не може свідчити про наявність поважних причин пропуску строку у цій справі. 
Доводи скаржника, що повторна касаційна скарга направлена в межах строку, передбаченого частиною п`ятою статті 333 КАС України є безпідставними, оскільки цією нормою встановлено присічний строк на касаційне оскарження судових рішень суб`єктами владних повноважень незалежно від поважності причин пропуску строку, натомість не встановлює можливість незастосування до таких суб`єктів строку на касаційне оскарження судових рішень, встановлених статтею 329 КАС України.
Невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо надання документа про сплату судового збору і належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Ураховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, тобто такою, що не залежала від волевиявлення особи, яка оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
За змістом пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Таким чином, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення такого строку є неповажними.
За таких обставин, розгляд клопотання ГУ ДПС про відстрочення сплати судового збору є недоцільним.
На підставі вищенаведеного та керуючись частиною третьою статті 3, пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.08.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі № 640/23200/21 за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді	М.М. Гімон Є.А. Усенко   М.М. Яковенко