П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
14 липня 2022 року
м. Київ
справа №183/6198/20
провадження №51-1224км22
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                          ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
захисника                                                   ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції) 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2022 року за обвинуваченням
ОСОБА_7 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Міждуріченськ Кемеровської області РФ, який проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК, і
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2021 року кримінальне провадження №12020040350001022 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2021 року ухвалу місцевого суду скасовано і призначено новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року кримінальне провадження №12020040350001022 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2022 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
ОСОБА_7 було пред`явлено обвинувачення у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб.
Вимоги касаційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала, та заперечень на неї
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
На обґрунтування касаційних вимог прокурор стверджує, що суди дійшли необґрунтованого висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК. Прокурор зазначає, що обвинувальний акт було направлено до місцевого суду в межах строку досудового розслідування  відразу після ознайомлення сторони захисту із матеріалами кримінального провадження. Сторона обвинувачення вважає, що перебіг строку досудового розслідування зупинився з 15 жовтня 2020 року у зв`язку із забезпеченням вимог щодо ознайомлення сторони захисту із матеріалами досудового розслідування. Зазначає, що можливі способи здійснення слідчим повідомлення про завершення досудового розслідування, відмінні від поштових, залишилися поза увагою апеляційного суду. Прокурор висловлює незгоду із твердженнями про те, що про завершення досудового розслідування не був повідомлений захисник ОСОБА_9 . Вказує, що суд апеляційної інстанції не дотримався положень ст. 419 КПК, оскільки в оскаржуваній ухвалі не навів переконливих доводів, з яких апеляційну скаргу прокурора визнав необґрунтованою.
Захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 надіслав до Суду заперечення на касаційну скаргу сторони обвинувачення, в яких вказує, що ухвали судів попередніх інстанцій є законними та обґрунтованими. Стверджує, що у повідомленні про завершення досудового розслідування слідча повідомила про необхідність з`явитися для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування поза межами строку досудового розслідування. Захисник просить залишити без зміни ухвалу суду апеляційної інстанції.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні:
- прокурор підтримав вимоги касаційної скарги та просив її задовольнити; 
 - захисник заперечив доводи касаційної скарги та просив відмовити у її задоволенні.
До суду касаційної інстанції надійшли клопотання:
- захисника ОСОБА_9 про касаційний розгляд кримінального провадження за його відсутності;
- ОСОБА_7 , в якому він стверджує, що підтримує заперечення на касаційну скаргу прокурора, просить відмовити у її задоволенні та проводити касаційний розгляд кримінального провадження за його відсутності.
Мотиви суду
Суд заслухав суддю-доповідача, пояснення сторін, перевірив матеріали кримінального провадження, наведені в касаційній скарзі доводи та дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Доводи прокурора зводяться до незгоди із висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, тобто у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Положеннями ст. 219 КПК визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення у ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (ч. 1 ст. 219 КПК); з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК).
Як встановили суди попередніх інстанцій, 23 травня 2020 року ОСОБА_7 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК (пункт 13, а. с. 14, Т. 1). В подальшому:
- постановою в. о. керівника Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_10 від 22 липня 2020 року було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №12020040350001022  від 10 липня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 до трьох місяців, тобто до 23 серпня 2020 року (пункт 127, а. с. 25, Т. 1);
- ухвалою слідчого судді від 21 серпня 2020 року було продовжено строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до 23 жовтня 2020 року.
Тобто кінцевою датою строку досудового розслідування було визначено 23 жовтня 2020 року.
У матеріалах кримінального провадження наявне повідомлення про завершення досудового розслідування від 15 жовтня 2020 року №СВ-9384, підписане старшим слідчим Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_11 на ім`я підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 . Зі змісту повідомлення вбачається, що стороні захисту повідомлялося про завершення та можливість ознайомлення із матеріалами досудового розслідування до 27 жовтня 2020 року в приміщенні слідчого відділу.
В подальшому згідно з протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 27 жовтня 2020 року сторона захисту завершила ознайомлюватися із вказаними матеріалами 10 листопада 2020 року (а. с. 138, Т. 1).
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 надійшов до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 10 листопада 2020 року.
В оскаржуваній ухвалі суд апеляційної інстанції вказав, що ознайомлення сторони захисту із матеріалами досудового розслідування та скерування обвинувального акта щодо обвинуваченого відбулося поза межами строку досудового розслідування.
Колегія суддів погоджується з цією позицією апеляційного суду, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК, не включається у строки досудового розслідування.
У цьому кримінальному провадженні слідчим ОСОБА_11 було складено повідомлення про завершення досудового розслідування від 15 жовтня 2020 року, доказів направлення якого матеріали кримінального провадження не містять. Тобто у даному випадку має місце факт неналежного повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування.
Дійсно, ознайомлення сторони захисту із матеріалами досудового розслідування 27, 28, 29 жовтня та 10 листопада 2020 року відбулося поза межами строку досудового розслідування, оскільки кінцевою датою цього строку було 23 жовтня 2020 року.
За умови відсутності доказів належного направлення стороні захисту повідомлення про завершення досудового розслідування, яке стає початковим моментом відліку для зупинення строку досудового розслідування за правилами ч. 5 ст. 219 КПК, ознайомлення сторони захисту із матеріалами кримінального провадження поза кінцевим строком досудового розслідування, слід вважати таким, що відбулося поза межами строку досудового розслідування.
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 був складений 03 листопада 2020 року та судом першої інстанції зареєстрований в автоматизованій системі документообігу суду 10 листопада 2020 року (а. с. 1, 46, Т. 1).
Отже, як складення обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , так і його отримання місцевим судом 10 листопада 2020 року відбулося поза межами строку досудового розслідування. Відтак висновок апеляційного суду про наявність підстав для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК є правильним, оскільки ґрунтується на об`єктивно з`ясованих фактах щодо руху цього кримінального провадження.
Встановлені у цьому кримінальному провадженні апеляційним судом факти щодо перебігу строку досудового розслідування спростовують доводи касаційної скарги сторони обвинувачення щодо факту повідомлення слідчою 26 жовтня 2020 року сторони захисту засобом телефонного зв`язку про завершення досудового розслідування, оскільки таке відбулося поза межами строку досудового розслідування, дата якого припадала на 23 жовтня 2020 року.
Також жодного доказового значення не мають наявні у матеріалах кримінального провадження копії з журналу реєстрації вихідних документів та документів, створюваних установою, оскільки наявний там запис про реєстрацію повідомлення про завершення досудового розслідування на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_6 15 жовтня 2020 року не свідчить про направлення листа з цим повідомленням будь-яким видом кореспонденції. 
Щодо незгоди прокурора, вираженої у доповненнях до апеляційної скарги, та які продубльовано у його касаційній скарзі, з висновками місцевого суду про те, що іншому захиснику ОСОБА_9 взагалі не повідомлялося про завершення досудового розслідування, то Суд зазначає, що відсутність одного із захисників під час ознайомлення обвинуваченого з відкритими матеріалами досудового розслідування істотним чином не порушує права сторони захисту на належну підготовку до судового розгляду загалом, враховуючи подальшу можливість цього іншого захисника ознайомитися з цими матеріалами у випадку розгляду судом обвинувального акта щодо обвинуваченого по суті пред`явленого обвинувачення.
Однак така позиція суддів Верховного Суду не впливає на висновки про наявність підстав для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.
Таким чином, за результатами касаційної перевірки колегією суддів не встановлено істотного порушення вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції, як про це стверджує прокурор у своїй касаційній скарзі. Оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідає положенням ст. 419 КПК. Відтак підстав для задоволення касаційної скарги сторони обвинувачення немає.
Керуючись статтями 433, 436, 442 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
УХВАЛИВ:
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                                        ОСОБА_3