УХВАЛА

09 серпня 2022 року 
м. Київ

справа № 460/14917/21
адміністративне провадження № К/990/19962/22 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокол Ойл" на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2022 у справі №460/14917/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокол Ойл" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
          Товариство з обмеженою відповідальністю «Сокол Ойл» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області в якому просило суд: 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №407917000701 від 24.05.2021; 
- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які сплачені позивачем в цій справі.
          Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №407917000701 від 24.05.2021, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "СОКОЛ ОЙЛ" визначено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток» в розмірі 899895,00 грн., в тому числі 899162,00 грн. за податковим зобов`язанням та 733,00 грн. - за штрафними санкціями, в частині визначення суми грошового зобов`язання на рівні 887978,00 грн., в тому числі 887978,00 грн. - за податковим зобов`язанням. В решті відмовлено. Стягнуто з ГУ ДПС у Рівненській області на користь ТОВ "СОКОЛ ОЙЛ" пропорційну частину судових витрат у вигляді сплаченого судового збору, а саме 13320,24 грн.
           17.01.2022 позивач засобами поштового зв`язку звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення. Просив ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу в розмірі 38000,00 гривень.
          Додатковим рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 заяву про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СОКОЛ ОЙЛ» пропорційну частину судових витрат у вигляді витрат, понесених на професійну правничу допомогу, в розмірі 17762,40 грн.
          Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, податковим органом подано апеляційну скаргу.
          Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2022, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області задоволено частково. Додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 змінено, а саме, в абзаці другому резолютивної частини цього додаткового рішення суду формулювання «в розмірі 17762,40 грн» змінено формулюванням «в розмірі 7401,00 грн». У решті додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 в адміністративній справі №460/14917/21 залишено без змін.
           01.08.2022 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокол Ойл" на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2022 у справі №460/14917/21, в якій скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
          Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
          Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
          Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
          Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для відкриття касаційного провадження у цій справі.
          Натомість, обґрунтування даної підстав зводиться до викладення обставин справи, цитування окремих норм процесуального права, містяться посилання на судові рішення Верховного Суду з зазначенням, що судом апеляційноїі інстанції рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
          Посилання скаржника на судові рішення Верховного Суду в обгрунтування пункту першого частини четвертої статті 328 КАС України є неналежним, оскільки ухвалені у справах з іншими фактичними обставинами. 
          Водночас, скаржником в касаційній скарзі не зазначено в чому полягала помилка суду апеляіційної інстанції при застосуванні відповідних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права та як дані норми повинні були застосовуватись при ухваленні рішень. 
          Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
          За таких обставин, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "СОКОЛ ОЙЛ" підлягає поверненню як така, що не містить належного викладення підстав касаційного оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2022 у справі                    № 460/14917/21.
          Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
          Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
          На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Суд -

УХВАЛИВ:
          
          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокол Ойл" на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2022 у справі №460/14917/21 повернути скаржнику.
          Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя	В.П. Юрченко