Ухвала 
 
21 липня 2022 року
м. Київ
 
справа № 755/5646/19
провадження № 61-6088ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо», третя особа - Національний банк України, про визнання договору недійсним,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила визнати недійсними кредитний договір № 425/ПВ-05 від 07 грудня 2005 року та іпотечний договір № 425/ФКВ-05 від 07 грудня 2005 року; вважати виконаними зобов`язання позивача перед відповідачем відповідно до кредитного договору № 425/ПВ-05 від 07 грудня 2005 року; зобов`язати відповідача відмінити обтяження на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру по АДРЕСА_1 .
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 25 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року змінено в мотивувальній частині, виклавши її в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року залишено без змін.
05 липня 2022 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 травня 2022 року.
В касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого посилається на те, що повний текст оскарженої постанови суду апеляційної інстанції отримано її представником                        07 червня 2022 року, в зв`язку з чим вважає, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.
Відповідно до частини другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Повний текст оскаржуваної постанови складено 27 травня 2022 року. Строк на касаційне оскарження сплинув 27 червня 2022 року. Касаційну скаргу подано                       05 липня 2022 року, тобто, поза межами строку на касаційне оскарження.
Копія оскаржуваної постанови не надсилалась судом апеляційної інстанції поштовою кореспонденцією та отримано представником заявника 07 червня                      2022 року, що підтверджено відповідними доказами.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що строк на касаційне оскарження відповідно од вимог статті 390 ЦПК України пропущений з поважних причин, в зв`язку з чим заяву про поновлення строку на касаційне оскарження є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а строк - поновленню відповідно до вимог частини другої статті 390 ЦПК України.
Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень (пункт перший частини першої статті 389 ЦПК України) зазначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України. 
Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Скаржник звільнений від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту. 
За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Заяву  ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. 
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 25 травня 2022 року. 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від                                27 вересня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 травня                  2022 року.
Витребувати з Дніпровського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи №755/5646/19 за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо», третя особа - Національний банк України, про визнання договору недійсним.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.  
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                                   Є. В. Петров
        А. І. Грушицький
        І. В. Литвиненко