УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 червня 2022 року
м. Київ
справа № 359/4753/21
провадження № 51-1599 ск 22
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої               ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянула матеріали провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року,
Встановлені обставини
31 травня 2022 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження, захисник звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на вищевказані рішення місцевого та апеляційного судів до якої долучив клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2021 року та ухвали Київського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року щодо ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що у зв`язку із воєнним станом в Україні він був невідкладно та безпосередньо задіяний в збереженні життя та здоров`я членів своєї родини та інших осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
При цьому правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення власної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata(принцип юридичної визначеності; див. рішення у справі від 03 квітня 2008 року «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41 та рішення від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47).
Як убачається із долучених до касаційної скарги копій судових рішень, захисник  ОСОБА_4 брав участь під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, за наслідком якого 30 листопада 2021 року було постановлено ухвалу. Тому строк на касаційне оскарження вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2021 року та ухвали Київського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року щодо ОСОБА_5 для захисника ОСОБА_4 сплинув 01 березня 2022 року.
Доводи захисника про те, що у зв`язку із воєнним станом в Україні він був невідкладно та безпосередньо задіяний в збереженні життя та здоров`я членів своєї родини та інших осіб, на думку колегії суддів касаційного суду, не можна вважати достатніми для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки такі доводи самі по собі не вказують на неможливість своєчасного звернення до суду касаційної інстанції та не свідчать про наявність істотних перешкод для реалізації права на подання касаційної скарги в строк, визначений законодавством.
Крім того, захисник не долучив до клопотання будь-яких доказів, які б підтвердили його доводи щодо неможливості звернення до суду в межах строку на касаційне оскарження та не навів доводів про те, які ж об`єктивні обставини перешкодили йому вчасно подати касаційну скаргу протягом майже трьох місяців з дня постановлення ухвали апеляційного суду, а саме з 30 листопада 2021 року до 24 лютого 2022 року (до дня запровадження воєнного стану).
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Чірікоста і Віола проти Італії'», сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Проте цього захисником не було зроблено.
На переконання Суду, зі змісту поданого захисником  ОСОБА_4  клопотання не вбачається обґрунтованих підстав для поновлення строку касаційного оскарження, оскільки ним не вказано будь-яких об`єктивних перешкод, та не надано переконливих доказів на підтвердження того, що він був позбавлений реальної можливості в порядку, передбаченому законодавством, подати касаційну скаргу саме в період строку на касаційне оскарження. 
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга подана до касаційного суду з пропуском строку на касаційне оскарження, а суд касаційної інстанції за клопотанням захисника не знайшов підстав для поновлення цього строку, касаційна скарга підлягає поверненню відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 цього Кодексу.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити захиснику ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2021 року та ухвали Київського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року щодо ОСОБА_5 та повернути йому касаційну скаргу разом із усіма доданими до неї документами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                           ОСОБА_2                            ОСОБА_3