Ухвала
18 квітня 2022 року
м. Київ
справа №166/1257/20
провадження №51-6054ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 29 грудня 2020 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 07 грудня 2021  року,
встановив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник порушує питання про                перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку на підставах, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК.
Однак, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що  скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Так, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Однак, у своїй касаційній скарзі, захисник вказує про незаконність оспорюваних вироку та ухвали  у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даними про особу засудженого ОСОБА_4 через суворість, але не наводить обґрунтувань у чому саме полягає явна несправедливість заходу примусу, з урахуванням положень ст. 414 КПК, що є підставою для зміни оскаржуваних судових рішень відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Також останній не вказує й на конкретні порушення вимог норм матеріального та процесуального права, які, на його думку, були допущені апеляційним судом при перевірці вироку, зважаючи на приписи ст. 419 КПК, та не конкретизує на які саме доводи  його апеляційної скарги не було надано відповіді судом апеляційної інстанції, а відтак, й немає обґрунтування незаконності цього судового рішення, а також не зазначає як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість ухвали апеляційного суду.
Крім того, прохальна частина касаційної скарги захисника ОСОБА_5 не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції та рішень, які цей суд має право прийняти за наслідками перегляду справи, так як останній просить скасувати оскаржувані судові рішення та призначити засудженому більш м`яке покарання. 
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд  
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 29 грудня 2020 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року залишити без руху й надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити останньому, що у разі неусунення цих недоліків в установлений строк касаційну скаргу буде йому повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                                   ОСОБА_3