ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року 
м. Київ
справа № 140/16014/20
адміністративне провадження № К/9901/32965/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Хохуляка В.В.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу №140/16014/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Панхім Трейд» до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Волинській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021 (суддя-доповідач: Судова-Хомюк Н.М., судді: Сеник Р.П., Хобор Р.Б.),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Панхім Трейд» звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області, Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 06.10.2020 №2009539/42944041 та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 07.09.2020 №71.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Панхім Трейд» задоволено повністю.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 у справі №140/16014/20.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління Державної податкової служби у Волинській області звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду. У касаційній скарзі податковий орган просить суд скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021, а справу направити до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Доводи касаційної скарги полягають у тому, що податковим органом було вперше подано апеляційну скаргу в межах строку, визначеного статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. Проте у зв`язку з відсутністю належного фінансування,  апеляційну скаргу було повернуто, оскільки недоліки апеляційної скарги не були усунуті у визначений судом строк. Крім того, податковий орган зазначив, що не допустив зволікання з повторним зверненням до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою та заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження та надав документ про сплату судового збору. Однак суд не надав належної оцінки обставинам, пов`язаним з поважністю пропуску строку.

Відзив на касаційну скаргу податкового органу суду позивачем не надано.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Панхім Трейд» задоволено повністю.

Як свідчать матеріали адміністративної справи, вперше відповідач подав апеляційну скаргу на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 у межах строку, встановленого статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2021 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Волинській області залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору та запропоновано усунути недоліки апеляційної скарги, шляхом надання документа про сплату судового збору в розмірі 3153,00грн протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

12.04.2021 вказану ухвалу суду надіслано на електронну адресу Головного управління Державної податкової служби області, вказану скаржником в апеляційній скарзі vl.official@tax.gov.ua.

19.04.2021 Головним управлінням Державної податкової служби у Волинській області направлено клопотання про продовження процесуального строку у зв`язку з відсутністю належного фінансування для сплати судового збору.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 задоволено клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги та встановлено десятиденний термін з моменту отримання копії ухвали для надання документа про сплату судового збору.

29.04.2021 вказану ухвалу суду надіслано на електронну адресу Головного управління Державної податкової служби області, вказану скаржником в апеляційній скарзі vl.official@tax.gov.ua.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2021 апеляційну скаргу повернуто заявнику у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги.

21.05.2021 вказану ухвалу суду надіслано на електронну адресу Головного управління Державної податкової служби області, вказану скаржником в апеляційній скарзі vl.official@tax.gov.ua.

07.06.2021 Головне управління Державної податкової служби у Волинській області повторно звернулося з апеляційною скаргою на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції апелянт зазначав, що він вже звертався до Восьмого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення суду у даній справі, проте ухвалою від 20.05.2021 скаргу було повернуто скаржнику через неусунення її недоліків щодо сплати судового збору. Податковий орган зауважив, що ним усунуто недоліки апеляційної скарги, що слугували підставою для повернення первісної апеляційної скарги, а саме сплачено судовий збір у сумі 3153,00грн, що підтверджується платіжним дорученням від 05.05.2021 №1407. Зокрема податковий орган наголошував на тому, що 05.05.2021, тобто в межах строку наданого ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 для усунення недоліків, податковий орган сплатив судовий збір, однак можливість подати до суду платіжне доручення виникла лише під час повторного звернення. Водночас податковий орган зазначав, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду.

Доводи податкового органу, що строк на подання апеляційної скарги був пропущений ним з поважних причин, суд апеляційної інстанції ухвалою від 13.07.2021 відхилив та залишив апеляційну скаргу без руху на підставі частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши строк на усунення недоліків, шляхом надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Вказану ухвалу Верховного Суду було вручено представнику заявника 19.07.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №7900731018940.

На виконання вимог вказаної ухвали 23.07.2021 скаржником було подано до суду аналогічне клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, що й при зверненні від 07.06.2021. Дане  клопотання обґрунтоване тим, що у контролюючого органу була відсутня можливість сплатити судовий збір у розмірі, що був встановлений ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 з причин відсутності коштів, призначених для сплати судового збору. Відповідач вказував, що первісна апеляційна скарга була подана в межах тридцятиденного терміну для оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021 визнано неповажними наведені Головним управлінням Державної податкової служби у Волинській області підстави пропуску процесуального строку та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 у справі №140/16014/20 з тих підстав, що відповідач пропустив встановлений законом строк на подання апеляційної скарги, а наведені ним у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави (відсутність належного фінансування витрат на сплату судового збору) визнані судом апеляційної інстанції неповажними.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав для поновлення процесуального строку. Підставами для поновлення процесуального строку можуть бути поважні причини, з яких цей строк був пропущений. У свою чергу, питання щодо поважності причини пропуску процесуального строку є питанням факту, а не питанням права. Зазвичай, обставини, які стосуються фінансування суб`єкта владних повноважень, як і інші обставини, що стосуються його організаційної діяльності, не є поважними причинами, на які суб`єкт владних повноважень може посилатися як на підставу поновлення пропущеного ним процесуального строку. Разом з тим, закон не виключає можливості поновлення суб`єкту владних повноважень процесуального строку, в тому числі строку на апеляційне оскарження судового рішення, пропущеного через фінансову неспроможність сплатити судовий збір. Виключність таких випадків може бути обумовлена, зокрема розміром судового збору, який згідно із законом підлягає сплаті за подання апеляційної скарги, оскільки це може впливати на тривалість процедури сплати судового збору державним казначейством.

Відповідно до положень частини другої статті 298, частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення з такою скаргою в порядку, встановленому законом. При цьому право суб`єкта владних повноважень повторного звернення з апеляційною скаргою має темпоральні межі, встановлені нормою частини другої статті 299 зазначеного Кодексу: один рік з дня складення повного тексту судового рішення (крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки).

При вирішенні питання щодо поновлення відповідачу строку на подання апеляційної скарги апеляційний суд не повинен був залишити поза увагою, що відповідач, звертаючись повторно з апеляційною скаргою через 18 днів після винесення ухвали про повернення касаційної скарги, надав платіжне доручення від 05.05.2021 №1407 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3153,00грн, що свідчить про вжиття відповідачем заходів щодо повторного подання належним чином оформленої апеляційної скарги і що відповідач мав виправдані очікування, що його апеляційна скарга буде прийнята до розгляду.

Втім, суд апеляційної інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Волинській області у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження, вищезазначені обставини не врахував.

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

Колегія суддів зазначає, що сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку. При вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.

За таких обставин, реалізація проголошеного частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України права на повторне звернення з апеляційною скаргою могла бути вчинена у найкоротший термін, з моменту отримання ухвали про повернення апеляційної скарги.

В даному випадку обставини свідчать про вжиття контролюючим органом заходів щодо повторного звернення в найкоротший термін з належно оформленою апеляційною скаргою.

На думку колегії суддів скаржник не допустив необ`єктивного зволікання з поданням апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Волинській області, з огляду на те, що відповідач довів, що не зловживав своїм процесуальним правом та не допустив необ`єктивного зволікання з поданням апеляційної скарги, а сплатив судовий збір в установленому законом розмірі та у термін, встановлений ухвалою суду, та скористався своїм правом на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою без об`єктивного зволікання.

З врахуванням наведених вище обставин суд апеляційної інстанції необґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження у справі, чим обмежив право відповідача на апеляційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Волинській області задовольнити.

Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021 скасувати, а справу №140/16014/20 направити до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                          В.В. Хохуляк

                                                                                          Л.І. Бившева

                                                                                          Р.Ф. Ханова