ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/7193/21                                                        Головуючий у І інстанції - Тихоненко О.М.
                                                                                                                           Суддя-доповідач - Губська Л.В. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  06 липня 2022 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          Головуючого судді:                                                            Губської Л.В., 
          суддів:                                                                                Епель О.В., Карпушової О.В., 
          за участю секретаря                                                            Ольховській М.Г.,                              

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 08.06.2021: 
- № 2595/05010705 про застосування штрафу в розмірі 17 000, 00 грн за порушення зберігання алкогольних напоїв у місцях, не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання; 
- № 2596/05010705 про застосування штрафу в розмірі 17 000, 00 грн за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка; 
- № 2597/05010705 про застосування штрафу в розмірі 2 510, 00 грн за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку.
На обгрунтування позовних вимог зазначає, що посадові особи, які прийшли до її магазину з метою здійснення перевірки, ні особистих документів, ні наказу чи направлень на право проведення перевірки не пред`явили, а також не повідомили ціль прибуття, а одразу ж без дозволу продавця самовільно зайшли за «прилавок» магазину, після чого зайшли до підсобного приміщення, де у холодильнику виявили алкогольні напої. Апелянт наголошує, що в акті перевірки відсутні підписи посадових осіб, що ставить під сумнів обґрунтованість та законність цього документу. Стверджує, що вказані спиртні та слабоалкогольні напої (пиво) не мають ніякого відношення до магазину і належать її сестрі, яка напередодні у приміщенні цієї будівлі святкувала свій день народження. Холодильник розташований не в приміщенні магазину, а в окремому підсобному приміщенні і торгівля спиртними напоями у магазині не здійснювалась. Відсутність документів, у тому числі накладних та сертифікатів відповідності на цей алкоголь також пояснюється тим, що вказаний товар ій не належить і у приміщенні магазину не перебував.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року у задоволені адміністративного позову відмовлено. При цьому, суд першої інстанції під час розгляду справи дійшов висновку про обґрунтованість доводів відповідача про наявність у діях позивачки ознак складу правопорушення для притягнення її до відповідальності за зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, згідно з ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, згідно з абз.16 ч. 2 ст. 17 того ж самого Закону та за порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, згідно зі ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Суд зауважив, що до матеріалів справи позивач не надала жодного належного і допустимого доказу, що виявлені під час перевірки алкогольні напої призначались для власного споживання.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов у повному обсязі. 
Доводи апеляційної скарги загалом аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Крім того, апелянт наголошує, що спиртні напої не були виявлені у господарській одиниці, а знаходились поза її межами. Твердження працівників податкового органу, що спиртні напої зберігались у холодильній установці магазину, є на її думку, голослівними і могли б бути спростовані свідченнями продавця ОСОБА_2 . 
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.
Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду представники сторін до суду не прибули, тому, відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України, справу розглянуто у письмовому провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з  11.03.2013 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця та здійснює діяльність у сфері роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (КВЕД 47.11), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Згідно договору оренди нежитлового приміщення № 5 від 29.06.2019 ОСОБА_1 орендує у ПАТ «Агрофірма Вольниця» нежитлове приміщення загальною площею 45 м.кв.  для розміщення магазину продовольчих та непродовольчих товарів.
21.05.2021 працівниками Головного управління ДПС у Чернігівській області, а саме заступником начальника відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Ковалем В.В., головним державним ревізором - інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Желізним А.М. на підставі наказу від 18.05.2021 №748-п «Про проведення фактичної перевірки» та направлень від 18.05.2021 №1355, №1354 була проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході проведення фактичної перевірки встановлено наступне:
1) зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, що не внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв, а саме у магазині в холодильній установці, чим порушено ст.15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями). Відповідальність передбачена ст. 17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями), а саме: зберігання спирту, або алкогольних напоїв (пива), або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17  000, 00 гривень;
2) зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку, чим порушено ст. 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями). Відповідальність передбачена ст. 17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями), а саме: виробництво, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17  000, 00 гривень;
3) порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме на наявні алкогольні напої до перевірки не надані супровідні документи, чим порушено п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами та доповненнями, а саме: порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.
За результатами встановлених порушень відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 08.06.2021: 
1) №2595/05010705 на суму 17 000, 00 грн; 
2) №2596/05010705 на суму 17 000, 00 грн;
3) №2597/05010705 на суму 2 510, 00 грн.
Не погоджуючись з винесеними за результатами перевірки податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернулась з даним позовом до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду, що діяв у відповідності до українського законодавства, тобто, правомірно, в той час, як позивачка на підтвердження своїх доводів будь-яких належних та допустимих доказів не надала.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР),  Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР) та Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Так, статтею 11 Закону №481/95-ВР передбачено маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до ст. 226 ПК України встановлені умови виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.
Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Статтею 15 Закону №481/95-ВР визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах,     або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.
Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.
Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.
За недотримання наведених норм законодавства суб`єкти господарства несуть відповідальність у вигляді санкцій, а саме:
Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17 000 гривень.
Виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000 гривень.
Відповідно до п.12 ст. 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Статтею 20 Закону №265/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В свою чергу, Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 28.05.2002 №251, п. 1.1 якого визначено, що Єдиний державний реєстр місць зберігання - це перелік місць, що використовуються для зберігання спирту, та приміщень, що використовуються для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, який містить відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.
Відповідно до п. 2.1 цього Порядку до Єдиного реєстру вносяться, зокрема, місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Як вже було зазначено вище, підставою для застосування до позивача штрафних санкцій був виявлений в ході перевірки факт зберігання на господарській одиниці, де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , алкогольних напоїв у місцях, не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання, а саме, в магазині зберігались: алкогольні напої в асортименті, без марок акцизного податку, а саме на 5 пляшках горілки «Зубровка» по 0,5 л кожна; на наявні алкогольні напої до перевірки не надані супровідні документи.
Під час розгляду справи судом першої інстанції в якості свідків були допитані посадові особи контролюючого органу, що проводили перевірку, які підтвердили усі обставини, викладені в акті перевірки. 
Верховний Суд у постанові від 16.04.2020 у справі №811/1167/16 зазначив, що метою правового регулювання відносин із зберігання алкогольних напоїв є забезпечення контролю за їх виробництвом і обігом. Нарівні з місцями виробництва, оптової та роздрібної торгівлі алкогольних напоїв законодавець запровадив реєстрацію їх місця зберігання в Єдиному державному реєстрі для забезпечення повного контролю за процесом виробництва і реалізації підакцизної продукції. При цьому, здійснення такої реєстрації не пов`язується з наявністю в суб`єкта господарювання відповідної ліцензії на провадження діяльності з реалізації алкогольних напоїв.
Таким чином, проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції  про наявність у діях позивача ознак складу правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР та ст.20 Закону № 265/95-ВР.
При цьому, колегія суддів критично ставиться до доводів позивача, що виявлені під час перевірки алкогольні напої розміщувались у приміщенні магазину тимчасово і призначались для власного споживання, оскільки наведене спростовується наявними у справі доказами. Також суд зазначає, що до матеріалів справи позивач не надала жодного належного і допустимого доказу на підтвердження своїх доводів.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, наявні підстави для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Керуючись ст.ст. 242, 234, 250, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 -  залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року - без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                                Л.В. Губська

Судді:                                                                                                    О.В. Епель

                                                                                                              О.В. Карпушова