УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2022 року
м. Київ
Справа № 188/1318/20
Провадження № 51 - 1607 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року щодо нього ,
встановив:
Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2022 року, залишеним без зміни ухвалою Дніпровського апеляційного суду від                   06 квітня 2022 року, ОСОБА_4 засуджено за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 289 ч. 2,                    ст. 70 ч.1, ст. 71 ч. 5 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців без конфіскації майна.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі статей 75, 76 КК України                  ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки і на нього покладено відповідні обов`язки.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вироку та ухвали суду щодо нього в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України. 
Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі засуджений не зазначає в чому саме, на його думку, полягає незаконність чи необґрунтованість вироку та ухвали суду відповідно до положень ст. 438 ч. 1 КПК України і доводи на обґрунтування цього.
Відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). 
Крім того, необхідно врахувати, що обставини щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410 та 411 КПК України та на які є посилання в касаційній скарзі, не є відповідно до вимог                           ст. 438 ч. 1 КПК України предметом дослідження та перевірки касаційним судом.
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу,має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху.
Встановити засудженому ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.  
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
  ОСОБА_1 	  ОСОБА_2 	  ОСОБА_3