ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" червня 2022 р.           Справа№ 911/79/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Буравльова  С.І.
суддів:            Шапрана  В.В. 
          Андрієнка  В.В. 
 
секретар                 Рибчич А.В.

за участю 
представників:       позивача - Табула О.М.
                                відповідача - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"
на рішення Господарського суду Київської області від 06.09.2021 р. (повний текст складено 19.11.2021 р.) 
у справі № 911/79/21 (суддя - Бацуца В.М.)
за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідробуд Україна"
про стягнення 10731087,29 грн

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року Державне „Адміністрація морських портів України" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Гідробуд Україна" про стягнення 3881217,53 грн пені, 2401150,81 грн штрафу та 4448718,95 грн збитків.
Вимоги позивача обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем  зобов`язань за договором № 301-В-ФДЛ-19 від 24.10.2019 р. в частині виконання робіт.
Рішенням Господарського суду Київської області від 06.09.2021 р. у справі № 911/79/21 у задоволенні позову Державного підприємства "Адміністрація морський портів України" відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що у нього відсутня заборгованість з оплати на надані послуги перед відповідачем, оскільки відбулось зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі заяви № 38/10-04-01/Вих про зарахування зустрічних однорідних вимог від 03.01.2020 р. та заяви № 1248/10-04/01/Вих про зарахування зустрічних однорідних вимог від 13.04.2020 р. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 911/79/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 р.  відкрито апеляційне провадження у справі № 911/79/21 та призначено її до розгляду на 18.01.2022 р.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2022 р. оголошено перерву до 08.02.2022 р. 
У судовому засіданні 08.02.2022 р. оголошено перерву до 15.02.2022 р. 
На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1000/22 від 14.02.2022 р. у зв`язку з перебуванням судді Андрієнка В.В. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/79/21.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 р. апеляційну скаргу у справі № 911/79/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Сітайло Л.Г.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2022 р. справу № 911/79/21 за апеляційною скаргою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на рішення Господарського суду Київської області від 06.09.2021 р. прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.
15.02.2022 р., після надання сторонами пояснень по суті апеляційної скарги у судовому засіданні оголошено перерву до 22.03.2022 р.
22.03.2022 р. розгляд справи № 911/79/21 не відбувся у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану з 24.02.2022 р. на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р., з урахуванням наказу голови Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2022 р. "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану".
На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1678/22 від 02.05.2022 р. у зв`язку з перебуванням судді Сітайло Л.Г. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/79/21.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2022 р. апеляційну скаргу у справі № 911/79/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.05.2022 р. справу № 911/79/21 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду та призначено до розгляду на 28.06.2022 р.
У судовому засіданні 28.06.2022 р. представник позивача надав додаткові усні пояснення по суті апеляційної скарги, представник відповідача не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час і місце наступного розгляду скарги.
Доказів поважності відсутності вказаного представника суду не надано.
Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що представник відповідача був позбавлений можливості через будь-які перешкоди бути присутнім у судовому засіданні.
При цьому відповідач не наполягав на обов`язковій участі його представника у судовому засіданні, відповідного клопотання від нього не було подано апеляційному суду.
Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення призведе до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне. 
24.10.2019 р. між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гідробуд Україна" (далі - виконавець) було укладено договір № 301-В-ФДЛ-19 (далі - договір).
Відповідно до п. 2.1 договору виконавець зобов`язується надати замовнику послуги, зазначені в п. 2.2 цього договору, а замовник - прийняти та оплатити надані послуги в порядку, визначеному цим договором. 
Згідно з п. 2.2 договору найменування послуг: за кодом за ДК 021:2015 63720000-2 „Послуги з обслуговування водних видів транспорту" (Послуги з технічного обслуговування судноплавних каналів (Бузько-Дніпровсько-Лиманського каналу і Херсонського морського каналу) для підтримки у працездатному стані відповідно до паспортних характеристик шляхом днопоглиблення з транспортуванням вилученого ґрунту на звалище ґрунту (далі - послуги).
Як передбачено п. 2.3 договору, кількість послуг визначається згідно з виданим замовником Технічним завданням в обсязі, що не перевищує 664000,00 м. куб. 
У відповідності до п. 2.4 договору надання послуг здійснюється виключно в межах витрат, передбачених фінансовим планом замовника за відповідний рік. Обсяги закупівлі послуг можуть бути зменшені в разі зменшення фактичного обсягу видатків та/або впровадження обмежень щодо дії дозволів на проведення днопоглиблення.
За п. 3.1 договору строк надання послуг за цим договором складає 82,732 календарних днів. Дата початку надання послуг визначається відповідно до розділу 8 цього договору. У разі наявності зупинок, передбачених п. 3.4 цього договору, строк надання послуг за цим договором продовжується на відповідний період у порядку, встановленому цим договором.
Відповідно до п. 3.2 договору місце надання послуг: ділянка днопоглиблення, вказана в Технічному завданні, в межах БДЛК та/або ХМК.
Строк надання послуг може бути продовжений із внесенням відповідних змін у цей договір у разі, зокрема, невиконання або неналежного виконання замовником своїх зобов`язань, що можуть вплинути на своєчасність виконання виконавцем своїх обов`язків за цим договором (п. 3.4 договору).
Згідно з п. 4.1 договору ціна цього договору визначена у додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього договору, та становить 60999992,00 грн без ПДВ, 73199990, 40 грн.
У відповідності до п. 4.2 договору ціна цього договору включає всі витрати виконавця, пов`язані із належним наданням послуг за цим договором, в тому числі, але не виключно: пов`язані з зупинками у наданні послуг, що викликані несприятливими гідрометеорологічними умовами; пов`язані із заходами по охороні навколишнього середовища; пов`язані з зупинками щодо пропуску суден на каналі; пов`язані з постачанням води та палива; вартість мобілізації обладнання; збори і плати у відповідності до чинного законодавства України (в т.ч. з оплати послуг із забезпечення лоцманського проведення суден тощо).
За змістом п. 5.1 договору виконавець зобов`язався забезпечити надання послуг у строки, встановлені цим договором; забезпечити надання послуг, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 17 цього договору; забезпечити необхідну кількість та комплектацію обладнання, що повинне забезпечувати вчасне та якісне надання послуг за цим договором, виробничі показники і працездатність обладнання в межах, заявлених в цьому договорі (продуктивність тощо); надавати послуги в межах загального обсягу надання послуг, визначеного в п. 2.3 цього договору; надавати послуги в порядку та на умовах, встановлених цим договором; негайно повідомляти замовнику про усі зупинки, їх причини та перешкоди, що виникли під час надання послуг; скласти, відповідно до вимог Податкового кодексу України та своєчасно зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкову накладну/розрахунок коригування до податкової накладної.
Згідно з п. 8.1 договору перед початком надання послуг, але не пізніше ніж 10 (десять) робочих днів з дати підписання договору замовник зобов`язаний передати виконавцю затверджене Технічне завдання, дозволи Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, які отримані замовником для проведення днопоглиблення за цим договором, плани попередніх промірів глибин на перше по черговості надання послуг коліно БДЛК та/або ХМК (ділянку днопоглиблення) у 2 примірниках.
Відповідно до п. 8.2 договору виконавець зобов`язаний розпочати надання послуг протягом 5 календарних днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі документації на перше по черговості надання послуг коліно БДЛК та/або ХМК (ділянку днопоглиблення).
За п. 8.3 договору виконавець протягом 3 робочих днів з дня одержання акту приймання-передачі документації зобов`язаний розглянути та підписати подані замовником документи. В разі, якщо протягом 3 робочих днів з дня одержання поданих замовником для підписання документів, виконавець не підписує та не надає обґрунтовані причини відмови від їх підписання, акт приймання-передачі вважається підписаним, а документи прийнятими.
Як передбачено п. 8.4 договору, за 5 (п`ять) календарних днів до орієнтовного завершення надання послуг на попередній ділянці днопоглиблення, замовник передає виконавцю затверджене Технічне завдання та плани попередніх промірів глибин на наступне по черговості надання Послуг коліно БДЛК та/або ХМК (ділянку днопоглиблення) у 2 примірниках.
Пунктом 15.1 договору передбачено, що виконавець щомісячно до 1 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг, визначає обсяги та вартість наданих послуг, що підлягають оплаті, та готує документи і подає їх для підписання замовнику. Приймання-здача послуг виконується згідно з Технічним завданням, „Інструкцією про порядок і процедуру виконання промірних робіт при визначенні глибин на морських і річкових акваторіях для будівельно-експлуатаційних цілей", затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 10.05.2005 р. № 186.
Згідно з п. 15.4 договору замовник протягом 10 робочих днів з дня одержання документів, що підтверджують надання виконавцем послуг, зобов`язаний розглянути та підписати подані виконавцем документи, або письмово обґрунтувати причини відмови від їх підписання.
Приймання замовником послуг, наданих виконавцем, підтверджується підписанням повноважними представниками сторін акту наданих послуг та довідки про вартість наданих послуг (п. 15.5 договору).
Відповідно до п. 16.1 договору оплата наданих послуг здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання замовником належним чином оформленого рахунку на оплату та підписання сторонами акту наданих послуг та довідки про вартість наданих послуг, в залежності від того, яка дата є більш пізньою.
Пунктом 20.1 договору визначено строк його дії, згідно з яким цей договір набуває чинності з дня його укладення та діє до 31.12.2019 р., але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Також, 24.10.2019 р. сторонами було підписано додаток № 1 - Розрахунок загальної ціни договору, додаток № 2 - Розрахунок вартості днопоглиблення 1 куб. м - виїмки грунту з подальшим транспортуванням до місця звалища, додаток № 3 - Розрахунок вартості добового утримання днопоглиблювального обладнання в режимі надання послуг, додаток № 4 - Розрахунок вартості добового утримання днопоглиблювального обладнання в режимі надання послуг, додаток № 5 - Обґрунтування виробничих показників земкаравану при виконанні днопоглиблення, додаток № 6 - Технічні вимоги до договору.
12.11.2019 р. між сторонами було підписано акт приймання-передачі документації, згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв на виконання п. 8.1 договору документи згідно з переліком.
13.05.2020 р. між сторонами було підписано додаткову угоду № 3 до договору № 301-В-ФДЛ-19 від 24.10.2019 р., за умовами якої сторони домовились продовжити строк надання послуг за договором на 5,195 календарних днів у зв`язку з настанням несприятливих гідрометеорологічних умов та виникнення невиробничих зупинок з пропуску суден.
У листопаді 2019 року на виконання умов укладеного договору відповідачем було виконано для позивача роботи на загальну суму 9027944, 28 грн, що підтверджується довідкою від 05.12.2019 р. про вартість наданих послуг за листопад 2019 року на суму 9027944,28 грн та актом № 1 від 05.12.2019 р. наданих послуг за листопад 2019 року на суму 9027944,28 грн.
16.01.2020 р. між сторонами було підписано додаткову угоду № 2 до договору № 301-В-ФДЛ-19 від 24.10.2019 р., за умовами якої виконавець погоджується та визнає, що зобов`язання замовника за договором, в частині оплати наданих послуг на суму 9027944, 28 грн з ПДВ згідно акту № 1 та довідки за листопад 2019 року припинені 03.01.2020 р. відповідно до заяви Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про зарахування зустрічних однорідних вимог № 38/10-04-01/вих від 03.01.2020 р. Ця додаткова угода № 2 набирає чинності з моменту її укладення і вважається невід`ємною частиною договору від 24.10.2019 р. № 301-В-ФДЛ-19.
Після цього відповідач листом № 22-О від 22.01.2020 р. направив на адресу позивача акт № 4 наданих послуг за грудень 2019 року - січень 2020 року на суму 4881419,53 грн, відповідні довідку про вартість наданих послуг за грудень 2019 року - січень 2020 року, рахунок-фактуру № 3 та інші документи, які були отримані представником Філії „Дельта - Лоцман" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" 24.01.2020 р.
06.02.2020 р. позивач направив на адресу відповідача лист № 331, у якому повідомив, що надані документи не можуть бути ним підписаними та повернув їх на доопрацювання та вказав, що у довідці про вартість наданих послуг зазначено місяць надання послуг тільки січень 2020 року, зважаючи, що актом наданих послуг враховано послуги, надані в грудні 2019 року.
Листом № 39-0 від 10.02.2020 р. відповідач надав позивачу на підписання документи з урахуванням зауважень, викладених у листі замовника, за результатами розгляду яких від Філії „Дельта - Лоцман" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" листом від 27.02.2020 р. № 536 повернуто документи на доопрацювання з огляду на те, що вартість наданих послуг у стовпчику «з початку року по звітний місяць включно», за твердженням позивача, не відповідала поточній вартості послуг.
З урахуванням зауважень, відповідачем листом № 67-0 від 02.03.2020 р. повторно надіслано на адресу позивача доопрацьовані документи, зокрема, акт № 4, які також були повернуті непідписаними Філією „Дельта - Лоцман" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" листом № 673 від 16.03.2020 р., оскільки вартість наданих послуг у стовпчику „з початку року по звітний місяць включно" не відповідала поточній вартості послуг.
Листом № 95-0 від 18.03.2020 р. відповідачем було надано позивачу документи на підписання, з урахуванням зауважень, та за наслідками розгляду листом Філії „Дельта - Лоцман" від 16.03.2020 р. від 20.03.2020 р. № 725/29 на адресу виконавця було надіслано акт № 4 наданих послуг за грудень 2019 року - січень 2020 року на суму 4822067,64 грн, довідку про вартість наданих послуг на вказану суму та інші документи, підписані з боку замовника, при цьому вартість зазначених в акті № 4 та довідці наданих послуг змінилася у зв`язку з обрахунком імпортної складової в гривневому еквіваленті.
В подальшому, акт наданих послуг № 5 на суму 4698794,41 грн, довідка про вартість наданих послуг та рахунок № 4 також були направлені відповідачем позивачу листом № 34-0 від 03.02.2020 р. та були повернуті замовником листом № 417 від 14.02.2020 р. на доопрацювання із зазначенням: „у довідці про вартість наданих послуг зазначено місяць надання послуг - січень 2020 року. Зважаючи, що актом наданих послуг враховано послуги надані листопаді - грудні 2019 року, вважаємо за доцільне період надання послуг зазначити наступним чином: „листопад - грудень 2019 року". Вартість наданих послуг зазначена у стовпчику „з початку року по звітний місяць включно" не відповідає поточній вартості послуг".
З урахуванням зауважень позивача, відповідачем листом № 51-0 від 17.02.2020 р. було направлено передбачений умовами договору пакет документів, зокрема акт № 5.
У відповідь, листом № 537 від 27.02.2020 р. позивач повернув відповідачу документи без підпису у зв`язку з неусуненням зауважень.
02.03.2020 р. листом № 68-0 відповідачем втретє направлено доопрацьовані документи позивачу, в тому числі акт № 5.
Листом від 16.03.2020 р. № 674 позивач повернув документи на доопрацювання, оскільки вартість наданих послуг, зазначена довідкою про вартість наданих послуг у стовпчику „з початку року по звітний місяць включно", не відповідає поточній вартості послуг.
Листом № 94-О від 18.03.2020 р. відповідачем надано документи на підпис замовнику.
Листом № 726/29 від 20.03.2020 р. позивач направив на адресу відповідача акт № 5 наданих послуг за листопад - грудень 2019 року на суму 4571993,09 грн, довідку про вартість наданих послуг на вказану суму та інші документи, підписані з боку замовника, при цьому вартість наданих послуг змінилася у зв`язку з обрахунком імпортної складової в гривневому еквіваленті.
21.02.2020 р. відповідач направив на адресу позивача лист № 61-0 з актом наданих послуг № 6 за січень-лютий 2020 року на суму 753850,10 грн, довідкою про вартість наданих послуг та рахунком № 5. 
10.03.2020 р. листом № 633 позивач повернув відповідачу зазначені вище документи на доопрацювання у зв`язку з тим, що вартість наданих послуг, зазначена довідкою про вартість наданих послуг у стовпчику „з початку року по звітний місяць включно", не відповідає поточній вартості послуг.
За наслідками усунення зауважень позивача листом № 87-0 від 10.03.2020 р. відповідачем було направлено позивачу пакет документів на підписання, в тому числі акт № 6, а також листом № 96-0 від 18.03.2020 р. додатково довідку про вартість наданих послуг за січень-лютий 2020 року та за лютий 2020 року.
У відповідь на вказаний лист позивач листом від 20.03.2020 р. № 723/29 надіслав на адресу відповідача підписані з боку замовника документи, зокрема акт № 6 наданих послуг за січень - лютий 2020 року на суму 753850,10 грн, довідку про вартість наданих послуг та інші документи.
Листом № 62-0 від 21.02.2020 р. відповідач направив на адресу позивача на підписання акт наданих послуг № 7 за лютий 2020 року на суму 3625877,05 грн, довідку про вартість наданих послуг та рахунок № 6.
Листом № 632 від 10.03.2020 р. позивач повернув відповідачу на доопрацювання вказані документи та вказав, що вартість наданих послуг, зазначена у довідці про вартість наданих послуг у стовпчику „з початку року по звітний місяць включно", не відповідає поточній вартості послуг.
Листом № 88-0 від 10.03.2020 р. відповідач направив документи на підписання, в тому числі акт № 7 та листом № 96-0 від 18.03.2020 р. надав додатково довідку про вартість наданих послуг за лютий 2020 року.
Листом № 724/29 від 20.03.2020 р. позивач направив на адресу відповідача підписані документи, зокрема акт наданих послуг № 7 на суму 3625877,05 грн.
Акт наданих послуг № 8 за лютий 2020 року на суму 3095582,52 грн, довідка про вартість наданих послуг та рахунок № 7 були направлені на підписання позивачу листом № 75-0 від 06.03.2020 р.
Листом № 722/29-01-01 від 20.03.2020 р. позивач повернув відповідачу підписані документи.
Таким чином, на виконання умов укладеного договору відповідачем у період з листопада 2019 року по лютий 2020 року було виконано для позивача роботи на загальну суму 36381754,58 грн, що підтверджується наступними документами:
- довідкою від 05.12.2019 р. про вартість наданих послуг за листопад 2019 року на суму 9027944,28 грн та актом № 1 від 05.12.2019 р.;
- довідкою від 16.01.2020 р. про вартість наданих послуг за грудень 2019 року на суму 9822943,32 грн та актом № 2 від 16.01.2020 р.; 
- довідкою від 16.01.2020 р. про вартість наданих послуг за грудень 2019 року на суму 664496,58 грн та актом № 3 від 16.01.2020 р.; 
- довідкою від 20.03.2020 р. про вартість наданих послуг за грудень 2019 року - січень 2020 року на суму 4822067,64 грн та актом № 4 від 20.03.2020 р.;
- довідкою від 20.03.2020 р. про вартість наданих послуг за листопад - грудень 2019 року на суму 4571993,09 грн та актом № 5 від 20.03.2020 р.;
- довідкою від 20.03.2020 р. про вартість наданих послуг за січень - лютий 2020 року на суму 753850,10 грн грн та актом № 6 від 20.03.2020 р.;
- довідкою від 20.03.2020 р. про вартість наданих послуг за лютий 2020 року на суму 3625877,05 грн та актом № 7 від 20.03.2020 р.;
- довідкою від 20.03.2020 р. про вартість наданих послуг за лютий 2020 року на суму 3095582,52 грн та актом № 8 від 20.03.2020 р. 
Виконані відповідачем роботи позивач оплатив частково та перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 10484939,90 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 353 від 17.01.2020 р. на суму 4000000,00 грн, платіжним дорученням № 357 від 17.01.2020 р. на суму 5822943,32 грн, платіжним дорученням № 363 від 17.01.2020 р. на суму 661496,58 грн.
У грудні 2019 року відповідач звернувся до позивача із листом № 172-К від 18.12.2019 р. з вимогою провести розрахунок за надані послуги за договором у розмірі 9027944,28 грн.
У січні 2020 року відповідач звернувся до позивача із листом № 1-О від 02.01.2020 р., у якому зазначив, що призупиняє надання послуг за договором у зв`язку із порушенням позивачем обов`язку по оплаті за актом № 1 на суму 9027944,28 грн.
У січні 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою № 38/10-04-01/вих від 03.01.2020 р. про зарахування зустрічних позовних вимог, у якій повідомив про припинення зобов`язань за договором по оплаті наданих послуг на суму 9027944,28 грн шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.
У березні 2020 року відповідач звернувся до позивача із листом № 101-О від 25.03.2020 р., у якому зазначив, що станом на 25.03.2020 р. заборгованість по оплаті актів № 4-8 за договором становить 16869570, 40 грн та повідомив, що за таких умов не може продовжувати виконувати свої обов`язки за договором.
У березні 2020 року відповідач звернувся до позивача із листом № 104-О від 31.03.2020 р., у якому зазначив, що вимушено призупинив надання послуг за договором з 06.01.2020 р. по 31.01.2020 р. та з 28.02.2020 р. по теперішній час з причини неналежного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором, а саме по оплаті акту № 1 на суму 9027944,28 грн у зв`язку із тим, що зарахування зустрічних грошових вимог у відповідності до додаткової угоди № 2 до договору не відбулось.
У квітні 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою № 1248/10-04-01/вих від 13.04.2020 р. про зарахування зустрічних позовних вимог, у якій повідомив про припинення зобов`язань за договором по оплаті наданих послуг на суму 16869370,40 грн шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.
У червні 2020 року позивач звернувся до відповідача із претензією № 1258 від 05.06.2020 р., у якій просив останнього сплатити суму нарахованих станом на 01.06.2020 р. штрафних санкцій за порушення зобов`язань за договором у розмірі 6282368,34 грн.
У відповідь на претензію № 1258 від 05.06.2020 р. відповідач звернувся до позивача із листом № 33-К від 22.06.2020 р., у якому зазначив, що акти № 4-8 наданих послуг за договором є неоплаченими, та що він не погоджується із заявою № 1248/10-04-01/Вих від 13.04.2020 р. про зарахування зустрічних однорідних вимог у зв`язку із відсутністю будь-яких правових підстав, вказував, що вимушено призупинив надання послуг за договором з 06.01.2020 р. по 31.01.2020 р. та з 28.02.2020 р. по теперішній час з причини неналежного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором, тому відсутні підстави для сплати будь-яких штрафних санкцій у вигляді штрафу та пені.
У липні 2020 року позивач звернувся до позивача із листом № 1570 від 17.07.2020 р., у якому просив останнього сплатити суму нарахованих станом на 01.06.2020 р. штрафних санкцій за порушення зобов`язань за договором у розмірі 6282368,34 грн, невідкладно продовжити надання послуг за договором.
Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, в порушення умов укладеного договору не виконав свого обов`язку щодо вчасного виконання робіт, у зв`язку з чим йому нараховано штраф та пеню. 
За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов`язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).
Статтею 905 ЦК України визначено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як передбачено ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як було встановлено вище, виходячи з п. п. 3.1, 8.2 договору № 301-В-ФДЛ-19 від 24.10.2019 р., додаткової угоди № 3 від 13.05.2020 р. до договору № 301-В-ФДЛ-19 від 24.10.2019 р. та дати остаточного підписання сторонами акта приймання-передачі документації від 12.11.2019 р. строк виконання відповідачем робіт за договором становив по 14.02.2020 р. (включно).
Крім цього, акти наданих послуг № 2, № 3 було узгоджено та підписано сторонами, а спірні акти наданих послуг № 4, № 5, № 6, № 7, № 8 за договором були узгоджені сторонами за наслідками усунення відповідачем як виконавцем недоліків оформлення документів, на яких наголошував позивач як замовник, та за наслідками підписання актів наданих послуг та відповідних довідок про вартість наданих послуг за період листопад 2019 року - лютий 2020 року відсутні будь-які заперечення щодо повного та належного виконання робіт за вказаними актами в обсягах, зазначених у вказаних актах та довідках.
Таким чином, відповідачем було виконано прийняті на себе зобов`язання по наданню послуг з днопоглиблення, обумовлених договором та в обсягах, зазначених в актах наданих послуг №№ 1-8 та відповідних довідках про вартість наданих послуг, а позивачем остаточно прийнято надання цих послуг у вказаних обсягах та без зауважень, тобто надані відповідачем послуги з днопоглиблення, за відсутності будь-яких доказів наявності зауважень з боку замовника щодо обсягів та якості, зазначених в підписаних в остаточній редакції з боку останнього актах за договором, вважаються прийнятими позивачем.
У процесі розгляду справи позивачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 ГПК України не було надано суду достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували належне та у повному обсязі виконання ним свого обов`язку щодо оплати виконаних відповідачем робіт за договором, а саме по актам наданих послуг № 1, № 4-8.
З приводу посилання скаржника на те, що у нього відсутня заборгованість з оплати за надані послуги перед відповідачем, оскільки відбулось зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі заяви № 38/10-04-01/Вих про зарахування зустрічних однорідних вимог від 03.01.2020 р. та заяви № 1248/10-04/01/Вих про зарахування зустрічних однорідних вимог від 13.04.2020 р., колегія суддів зазначає наступне.
Так, вказані вище заяви позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог не містять доказів, що підтверджують належне виконання останнім свого обов`язку щодо оплати виконаних відповідачем робіт за договором з огляду на те, що відповідачем було повідомлено позивача про неможливість припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних вимог згідно поданих замовником заяв і відповідно відповідачем не прийнято такі зарахування, здійснені позивачем, а тому такі зарахування зустрічних однорідних вимог є спірними.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.06.2021 р. у справі № 910/16898/19.
Відповідно до ч. 1 ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.
Як передбачено ст. 602 ЦК України, не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.
Зарахування зустрічних однорідних вимог є особливим способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому). Допускаються випадки так званого часткового зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. В такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.
Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, які складають предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.
Отже, вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо). 
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018 р. у справі № 914/3217/16.
Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, не передбачена чинним законодавством, зокрема статтею 203 ГК України, статтею 601 ЦК України, але випливає із тлумачення змісту визначених законом вимог і застосовується судами відповідно до усталеної правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 22.08.2018 р. у справі № 910/21652/17, від 11.09.2018 р. у справі № 910/21648/17, від 11.10.2018 р. у справі № 910/23246/17, від 15.08.2019 р. у справі № 910/21683/17, від 11.09.2019 р. у справі № 910/21566/17, від 25.09.2019 р. у справі № 910/21645/17, від 01.10.2019 р. у справі № 910/12968/17, від 05.11.2019 р. у справі № 914/2326/18.
Вбачається, що станом на момент направлення заяв про зарахування вимог, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» та Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" існував судовий спір стосовно незаконності (недійсності) одностороннього розірвання договору № 190-В-ІВЛ-19 від 30.07.2018 р. у зв`язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» зобов`язань за вказаним договором (справа № 916/1441/19).
Листами № 104-О від 31.03.2020 р., № 33-К від 22.06.2020 р., № 36-К від 23.07.2020 р. та № 54-К від 02.11.2020 р. відповідач повідомив позивача про неможливість припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних вимог згідно з поданими позивачем заявами.
Оскільки відповідачем не було прийнято таких зарахувань позивача, такі зарахування зустрічних однорідних вимог є спірними, відтак відсутні правові підстави вважати припиненими зобов`язання позивача перед відповідачем.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Як передбачено ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. 
У відповідності до ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 549 ГК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Згідно з ч. 2 ст. 551 цього ж кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Як було встановлено вище, позивачем з формальних причин не приймались виконані відповідачем роботи за укладеним договором. 
Так, акти № 1, № № 4-8 та до березня 2020 року не підписувались вчасно та оплачувались позивачем із простроченням та не у повному обсязі, у зв`язку з чим відповідач був змушений призупиняти виконання робіт за договором з 06.01.2020 р. по 31.01.2020 р. та призупинити повністю їх виконання з 28.02.2020 р. по теперішній час у зв`язку із відсутністю фінансування вказаних робіт з боку позивача.
Отже за відсутності вини відповідач не несе відповідальності за порушення виконання ним свого обов`язку щодо своєчасного виконання у встановлений строк робіт згідно з договором № 301-В-ФДЛ-19 від 24.10.2019 р., у тому числі щодо сплати штрафних санкцій.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3881217,53 грн пені, 2401150,81 грн штрафу є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 4448718,95 грн збитків, колегія суддів зазначає наступне.
Обґрунтовуючи вказану вимогу, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем свого обов`язку щодо своєчасного надання податкових накладних в електронній формі і реєстрації їх в Єдиному державному реєстрі податкових накладних щодо фактично виконаних робіт згідно з договором № 301-В-ФДЛ-19 від 24.10.2019 р.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як передбачено п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
- для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними п. 198.5 ст. 198 та п. 199.1 ст. 199 ПК України, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;
- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
Відповідно до вимог п. 198.6 ст. 198 ПК України, у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Отже, у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. 
Як вбачається із матеріалів справи, у встановлені договором порядку та строк і станом на час розгляду справи відповідач обов`язок щодо надання податкових накладних в електронній формі і реєстрації їх в Єдиному державному реєстрі податкових накладних щодо вищевказаних виконаних робіт за договором у повному обсязі не виконав, що підтверджується відповідними витягами з Єдиного державному реєстрі податкових накладних, наявними у матеріалах справи.
В матеріалах справи відсутні докази належного виконання позивачем свого обов`язку щодо надання всіх податкових накладних в електронній формі і реєстрації їх в Єдиному державному реєстрі податкових накладних згідно вищевказаних виконаних робіт за договором № 301-В-ФДЛ-19 від 24.10.2019 р.
Згідно з ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. 
Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Частиною 1 статті 225 цього ж кодексу передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: 
вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; 
додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; 
неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; 
матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 
Згідно з п. 5.1.21 договору виконавець зобов`язаний скласти, відповідно до вимог Податкового кодексу України та своєчасно зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкову накладну/розрахунок коригування до податкової накладної.
Пунктом 18.5 договору передбачено, що крім сплати штрафних санкцій, сторони компенсують один одному збитки, зумовлені невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань за цим договором, та винними діями або бездіяльністю сторін.
Як було встановлено вище, станом на час розгляду справи у позивача не сплив 1095-ти денний строк на включення у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога позивача про стягнення 4448718,95 грн збитків є передчасною та не підлягає задоволенню.
Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів.
Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вказані обставини, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 06.09.2021 р. у справі № 911/79/21 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" не підлягає задоволенню. 
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 06.09.2021 р. у справі № 911/79/21 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство "Адміністрація морських портів України".
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 18.07.2022 р.

Головуючий суддя                                                            С.І. Буравльов 

Судді                                                                                В.В. Шапран

                                                                                В.В.Андрієнко