К И Ї В С Ь К И Й    А П Е Л Я Ц І Й Н И Й    С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року                                                                       місто Київ
 
справа № 357/8178/21
апеляційне провадження № 22-ц/824/3843/2022
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого - Головачова Я.В.,
 
суддів: Вербової І.М., Нежури В.А.,
 
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця", подану представником Чешковським Володимиром Анатолійовичем, на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у складі судді Ярмола О.Я. від 2 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Українська залізниця" про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті фізичної особи,
 
в с т а н о в и в :
 
Короткий зміст обставин справи
 
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ "Українська залізниця" про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті фізичної особи.
 
Позов обґрунтовано тим, що 24 травня 2020 року машиніст ОСОБА_2 - працівник виробничого підрозділу "Локомотивне депо Козятин" регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця", керуючи локомотивом ВЛ80к-687, у складі вантажного поїзду № 2831, на 39 км ПК8 ДН-2 Козятин, перігн Роток-Біла Церква, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який від отриманих травм помер. Зазначене підтверджується постановою про закриття кримінального провадження. 
 
Позивач вказує, що вона є донькою загиблого ОСОБА_3 . Загибель батька спричинила їй надзвичайні страждання, які тривають. Вона була близькою з батьком, отримувала від нього підтримку та допомогу. Внаслідок загибелі батька їй було завдано моральну шкоду, розмір якої вона оцінює у грошовому еквіваленті 200 000  грн.
 
Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 200 000 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 2 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з АТ "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 30 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з АТ "Українська залізниця" в дохід держави судовий збір в сумі 908 грн. В іншій частині позову відмовлено.
 
Рішення мотивоване тим, що причиною нещасного випадку стала необережність ОСОБА_4 та нехтування ним правил безпеки на залізничному транспорті, однак шкода, завдана внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, підлягає відшкодуванню незалежно від наявності вини машиніста АТ "Українська залізниця" у її заподіянні. Врахувавши конкретні обставини справи, критерій розумності, виваженості і справедливості, суд дійшов висновку про стягнення моральної шкоди з відповідача в розмірі 30 000 грн.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
 
У поданій апеляційній скарзі представник АТ "Українська залізниця" -      Чешковський В.А., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
 
Скаржник зазначає, що смерть потерпілого ОСОБА_3 настала внаслідок порушення ним пункту 2.5 Правил безпеки громадян на залізничному транспорті і на момент смерті він перебував в стані алкогольного сп`яніння, а тому відповідач не зобов`язаний нести жодної відповідальності за моральну шкоду, завдану позивачу. 
 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
 
Позивач не скористалася своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Судом установлено, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
 
Згідно постанови про закриття кримінального провадження № 12020110030002280 від 1 червня 2021 року,  24 травня 2020 року машиніст ОСОБА_2 - працівник виробничого підрозділу "Локомотивне депо Козятин"регіональної філії "Південно-Західна залізниця"    АТ "Українська залізниця", керуючи локомотивом ВЛ80к-687, у складі вантажного поїзду   № 2831, на 39 км ПК8 ДН-2 Козятин, перігн Роток-Біла Церква, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер від отриманих травм у відділенні лікарні.
 
У постанові про закриття кримінального провадження зазначено, що ОСОБА_3 порушив вимоги пункту 2.5 Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України, де зазначено, що пішоходам забороняється ходити по залізничних коліях та наближатися до них на відстань менше 5 метрів.
 
При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_3 виявлено запах сурогатів алкоголю з рота та було складено висновок "Факт вживання алкоголю".
 
Позиція суду апеляційної інстанції
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
 
Згідно статті 23 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
 
Згідно з частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
 
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
 
Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо).
 
Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
 
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
 
Під непереборною силою необхідно розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини 1 статті 263 ЦК України), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого розуміють, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату.
 
Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір
відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено (частина 2 статті 1193 ЦК України).
 
Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що причиною нещасного випадку на залізниці стала особиста необережність ОСОБА_3 та нехтування ним правилами безпеки на залізничному транспорті, а тому дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.
 
Посилання у апеляційній скарзі на те, що смерть потерпілого настала внаслідок його необережності і порушення пункту 2.5 Правил безпеки громадян на залізничному транспорті, крім того на момент смерті він перебував в стані алкогольного сп`яніння, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки за змістом зазначених вище норм матеріального права, власник (володілець) джерела підвищеної небезпеки відповідає за шкоду без врахування вини, та може бути звільнений від такої відповідальності лише у разі спричинення шкоди за наслідками непоборної сили або умислу потерпілого на завдання самому собі цієї шкоди.
 
Обставин непереборної сили або умислу потерпілого судом не встановлено, а відпо-відачем не доведено.
 
Апеляційна скарга не містить доводів щодо незгоди з розміром відшкодування завданої моральної шкоди.
 
Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статі 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.   
 
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
                
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця", подану представником Чешковським Володимиром Анатолійовичем, залишите без задоволення.
 
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 2 грудня 2021 року залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                      

 
 
Судді: