ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2022                                                  м. Дніпро                             Справа № 904/1933/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),
суддів: Чус О.В., Вечірка І.О.
секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2022 по справі                      № 904/1933/21 (суддя Фещенко Ю.В.) про зупинення провадження у справі
за позовом Акціонерного товариства «Дніпроазот», м. Кам`янське, Дніпропетровської області
до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», м. Дніпро
про зобов`язання врахувати переплату, що утворилась за договором розподілу природного газу від 01.01.2016 № 094205L5Н8АР016, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог, клопотання про зупинення провадження у справі та ухвали суду першої інстанції.

В березні 2021 року АТ «Дніпроазот» (позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» (відповідач), в якому просить суд зобов`язати останнього врахувати переплату, що утворилася за договором розподілу природного газу від 01.01.2016 № 094205L5Н8АР016 станом на 31.10.2020, в якості оплати з боку АТ «Дніпроазот» за надані в листопаді та грудні 2020 року, січні та лютому 2021 року послуги з розподілу природного газу за вказаним договором.
31.01.2022 на адресу Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшла заява про зупинення провадження у даній справі (вх. суду             № 4798/22 від 3101.2022) до набрання законної сили рішенням адміністративного суду у справі № 640/1125/20.
Клопотання позивача про зупинення провадження у справі мотивоване тим, що постанова НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.06.2020 у справі № 640/1125/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі № 640/1125/20, визнана протиправною та скасована.           В подальшому постановою від 23.12.2021 у справі № 640/1125/20 Верховний Суд касаційні скарги НКРЕКП і АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» задовольнив частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2020 і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 скасував з направленням справи на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва. 
За результатом розгляду клопотання позивача, місцевий господарський суд ухвалою від 22.02.2022 зупинив провадження у справі № 904/1933/21 до набрання рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/1125/20 законної сили.

2. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» оскаржує її в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду та просить її скасувати з направленням справи № 904/1933/21 для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована незаконністю та необґрунтованістю оскаржуваної ухвали суду з підстав допущеного судом порушення норм процесуального права, внаслідок чого висновки суду не відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:
- судом умисно проігноровані обставини того, що нарахування та розрахунки між сторонами у 2020 році відбувалися протягом дії постанов НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 та від 24.06.2020 № 1156.
- скасування судом постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 не встановлює жодних преюдиціальних обставин для правильного розгляду справи № 904/1933/21;
- за відсутності підстав позову та відсутності обставин об`єктивної неможливості розгляду даної справи, результати розгляду адміністративним судом справ № 640/1125/20 та № 640/31995/20 не впливає на результат розгляду даної справи;
- на думку апелянта, місцевим господарським судом допущене порушення норм ст. 227 та пунктів 2, 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України, що призвело до порушення принципу господарського судочинства та невиправданого зупинення провадження у справі, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи № 904/1933/21 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

АТ «Дніпроазот» не погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача, оскільки вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з повним дотриманням вимог процесуального законодавства, з об`єктивним дослідженням всіх обставин та матеріалів справи, а тому не підлягає скасуванню.
На думку позивача, оскільки підставою для подання позову є неправомірне застосування відповідачем тарифу на розподіл природного газу, встановленого постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 (у т.ч. з урахуванням внесених змін постановою НКРЕКП від 24.06.2020 № 1156), то вирішення і встановлені обставини Окружним адміністративним судом міста Києва у справі № 640/1125/20 матимуть істотне та преюдиціальне значення для розгляду даної справи, у т.ч. щодо встановлення правомірного або неправомірного виконання договору з боку відповідача.
АТ «Дніпроазот» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги АТ «Дніпропетровськгаз», а ухвалу суду про зупинення провадження у справі залишити без змін, з підстав наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Як зазначалося вище, 31.01.2022 позивач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з клопотанням, в якому просив суд зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішенням адміністративного суду у справі № 640/1125/20.
В обґрунтування вказаного клопотання позивач посилається на наступні обставини.
24.12.2019 НКРЕКП прийнята постанова № 3018 від 24.12.2019, якою для   АТ «Дніпропетровськгаз» встановлено тариф на послуги з розподілу природного газу, у наступних розмірах:
- на період з 01.01.2020 по 30.06.2020 включно – 1,04 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ);
- на період з 01.07.2020 до 31.12.2020 включно – 1,25 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ).
Постановою НКРЕКП від 24.06.2020 № 1156 внесені зміни у постанову НКРЕКП № 3018 від 24.12.2019 і розмір тарифу на послуги з розподілу природного газу для АТ «Дніпропетровськгаз» на період з 01.07.2020 до 31.12.2020 включно було змінено на 1,14 грн за 1 м3 на місяць (без ПДВ).
До набрання чинності новим тарифом за постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018, тобто до 01.01.2020 АТ «Дніпроазот» здійснювало оплату послуг з розподілу природного газу на користь відповідача, згідно з постановою НКРЕКП від 24.03.2016 № 425 (зі змінами та доповненнями) за тарифом, що складав   580,60 грн за 1000 м3 (без урахування ПДВ), тобто за фізичний обсяг розподілу природного газу.
В період з 01.01.2020 до 31.10.2020 АТ «Дніпроазот» здійснило оплату (передплату) за послуги з розподілу природного газу на користь АТ «Дніпропетровськгаз» за тарифами, встановленими постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 на загальну суму 596410886,16 грн, що підтверджується доданими до позову платіжними дорученнями (т 1 43-59).
Фактичний обсяг отриманого природного газу, згідно з Актами приймання-передачі природного газу за січень-жовтень 2020 року, складає 574244920,15 м3.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.06.2020 у справі № 640/1125/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі № 640/1125/20, визнана протиправною та скасована постанова НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018.
Станом на 31.10.2020 переплата коштів, сплачених АТ «Дніпроазот» на користь АТ «Дніпропетровськгаз» до моменту скасування постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 по 31.10.2020, із застосуванням тарифу 580,60 грн за 1000 м3 (без урахування ПДВ), відповідно до постанови НКРЕКП від 24.03.2016 № 425, склала 196322965,39 грн з ПДВ. 
Відповідно до вимог п. 6.4. договору, частина коштів у сумі 82531856,11 грн з ПДВ має бути врахована в якості остаточної оплати послуг розподілу природного газу за 2020 рік, а залишок коштів, що має бути зарахований у 2021 році в якості оплати послуг розподілу природного газу за договором, складає 113791109,28 грн з ПДВ.
Разом з тим, АТ «Дніпропетровськгаз» не визнає судові рішення у справі            № 640/1125/20, перерахунок вартості послуг за 2020 рік із застосуванням тарифу 580,60 грн за 1000 м3 (без урахування ПДВ) відповідно до постанови НКРЕКП від 24.03.2016 № 425 не здійснює і продовжує наполягати на сплаті послуг розподілу природного газу за договором у 2020 році саме за тарифом, що був визначений скасованою постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018, тобто стверджує про наявність у АТ «Дніпроазот» зобов`язання з оплати за надані послуги у період листопад 2020 року - лютий 2021 року.
В подальшому постановою від 23.12.2021 у справі № 640/1125/20 Верховний Суд касаційні скарги НКРЕКП та АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» задовольнив частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2020 і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 скасував, а справу направив на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва. 
Отже, на сьогоднішній час у провадженні Окружного адміністративного   суду міста Києва перебуває справа № 640/1125/20, предметом позову якої              (з урахуванням заяви про зміну предмета позову) є визнання протиправними дій та скасування постанови № 3018 від 24.12.2019 «Про встановлення тарифу на послуги з розподілу природного газу для АТ «Дніпропетровськгаз» з моменту її прийняття.

5. Мотиви, за яких суд апеляційної інстанції погоджується з висновками, викладеними в ухвалі суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
З зазначеної норми вбачається, що законодавець поряд з імперативною вимогою щодо зупинення господарським судом провадження у справі з таких підстав, зауважив на тому, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для справи.
Згідно ч. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 5 ч. 1 ст. 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясовувати, яким чином пов`язана справа, яка розглядається іншим судом, а також, чим саме обумовлюється неможливість розгляду цієї справи. Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.
Як вже зазначалося вище, предметом позову по справі № 640/1125/20 є визнання протиправними дій та скасування постанови № 3018 від 24.12.2019       «Про встановлення тарифу на послуги з розподілу природного газу для АТ «Дніпропетровськгаз». Тобто, в рамках справи № 640/1125/20 встановлюються факти і обставини, що мають преюдиціальне значення для вирішення даної справи.
В той же час, в рамках розгляду даної господарської справи, місцевий господарський суд самостійно не може надати оцінку оскаржуваній постанові НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 на предмет її відповідності чинному законодавству, з огляду на наступне.
Відповідно до частин 1-3, 7 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.
Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАСУ) право на звернення до суду та способи судового захисту визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії тощо.
Зі змісту ст. 5 КАСУ вбачається, що визнання індивідуального акту протиправним (незаконним) та його скасування належить до юрисдикції адміністративного суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на зазначене вище, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що під час розгляду справи № 640/1125/20 саме адміністративний суд буде встановлювати факти протиправності постанови НКРЕКП та визначати наявність підстав для її скасування, у тому числі з дотриманням права НКРЕКП доводити правомірність свого рішення, що не передбачено у господарському судочинстві. При цьому, НКРЕКП не є стороною у справі № 904/1933/21.
Отже, саме в рамках розгляду адміністративним судом справи № 640/1125/20 будуть встановлюватись обставини, що мають преюдиціальне значення для вирішення даної справи, зокрема, правомірність або неправомірність тарифу, визначеного постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018.
Вищевказане, на думку колегії суддів, вказує на те, що місцевий господарський суд, відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України не може розглядати справу № 904/1933/21 до вирішення адміністративним судом справи  № 640/1125/20 та набрання рішенням законної сили.
Отже, на думку колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача та зупинення провадження у справі № 904/1933/21 до набрання законної сили рішенням адміністративного суду по справі № 640/1125/20.
Доводи апелянта про умисне ігнорування місцевим господарським судом обставин того, що нарахування та розрахунки між сторонами у 2020 році відбувалися протягом дії постанов НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 та від 24.06.2020 № 1156, колегія суддів відхиляє, оскільки у випадку визнання в судовому порядку вказаних постанов неправомірними з моменту її прийняття, здійснені позивачем з відповідачем розрахунки у 2020 році на виконання вказаних постанов слід буде приводити (здійснювати перерахунок по тарифу) у відповідність постанови НКРЕКП № 425 від 24.03.2016 (яка діяла до прийняття оскаржуваних постанов).
Доводи апелянта про те, що скасування судом постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 не встановлює жодних преюдиціальних обставин для правильного розгляду справи № 904/1933/21, колегія суддів також відхиляє, оскільки у разі задоволення адміністративним судом позову по справі                    № 640/1125/20 про визнання протиправними дій та скасування постанови № 3018 від 24.12.2019 «Про встановлення тарифу на послуги з розподілу природного газу для АТ «Дніпропетровськгаз», останній буде змушеним урахувати або спростувати наявність переплати, яка, на думку позивача, утворилася за договором розподілу природного газу від 01.01.2016 № 094205L5Н8АР016. Тобто, встановлені в рамках адміністративної справи обставини, прямо впливають на результат розгляду даної справи та мають преюдиціальне значення для вирішення даної справи.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених судами висновків у даній справі, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. 

6. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні повно встановлені фактичні обставини справи, належним чином досліджено наявні в матеріалах справи докази, яким надана вірна правова оцінка у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального законодавства,    а тому місцевий господарський суд дійшов правильних та обґрунтованих висновків про наявність підстав для зупинення провадження по справі.
Підстав передбачених ст. 277 ГПК України для скасування або зміни оскаржуваної відповідачем ухвали, колегією суддів не виявлено.

7. Розподіл судових витрат.

У зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги судові витрати за її подання у відповідності до ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача у справі – АТ Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз».

Керуючись ст.ст. 129, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» - залишити без задоволення. 
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2022          по справі № 904/1933/21 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текс постанови складено 08.06.2022.

Головуючий суддя                                                                      Ю.Б. Парусніков

Судді:                                                                                          О.В. Чус

 І.О. Вечірко