ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року	Львів	Справа № 460/14153/21 пров. № А/857/5661/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р. Й.,
суддів                                                                       Гуляка В. В.,
                                                                                 Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Норд Хіл» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року (прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у м. Рівному суддею Друзенко Н. В.) в адміністративній справі № 460/14153/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Норд Хіл» до Головного управління ДПС в Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

                                                     В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Норд Хіл» (далі - ТОВ «Норд Хіл», позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Рівненській області (далі - ГУ ДПС в Рівненській області, відповідач) № 600817000703 від 09.07.2021.
Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки № 3398/17-00-07-03/43315597 від 01.06.2021, на підставі яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, та рішенні про результати розгляду скарги, не відповідають дійсним обставинам щодо вчинення господарських операцій позивачем. Вчинені ТОВ «Норд Хіл» господарські операції, що були предметом перевірки, підтверджені відповідними первинними документами та не викликають сумнівів у їх реальності; заниження податкового зобов`язання як і завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду не відбулось, а відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню як протиправне.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ТОВ «Норд Хіл», яке вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та таким, що порушує норми матеріального права, прийняте без повного, об`єктивного і всебічного з`ясування дійсних обставин справи, забезпечення правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що дані, що відображено у бухгалтерському обліку платника відповідають кількості та асортименту товарів, що знаходяться на складі ТОВ «Норд Хіл», що підтверджується інвентаризаційним описом, який суд помилково вважав складеним уже після перевірки.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд апеляційної інстанції відповідно до статті 308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Як встановлено судом, ГУ ДПС у Рівненській області провело документальну позапланову виїзну перевірку щодо дотримання ТОВ «Норд Хіл» податкового законодавства при декларуванні за березень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість (далі - ПДВ), яке визначене з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх звітних періодах, за результатами якої 01.06.2021склало акт перевірки № 3398/17-00-07-03/43315597.
Згідно висновків акта позивачем допущено порушення вимог:
- п. 189.1 ст. 189, пп. «г» п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України) - занижено податкове зобов`язання з ПДВ на суму 233 137 грн, що вплинуло на завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, в розмірі 233 137 грн; 
- пп. 192.1.1, п. 192.1 ст. 192, п. 200.4 ст. 200 ПК України, п.п. 4 п. 5 розділу 5, п. 5 розділу 4 Порядку заповнення та подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 № 21, що призвело завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, у сумі 1710,00 грн; 
- п. 201.10 ст. 201 ПК України - не зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкові накладні на суму 233 137 грн, що тягне за собою накладення штрафу відповідно до ст. 120 ПК України.
На підставі висновків Акта перевірки 09.07.2021 податковим органом прийнято, зокрема, податкове повідомлення-рішення № 600817000703, яким зменшено розмір від`ємного значення ПДВ на суму 234 847 грн (а. с. 6).
За результатами адміністративного оскарження вказане податкове повідомлення-рішення було залишене без змін.

Вважаючи спірне рішення податкового органу протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що висновки відповідача про завищення позивачем суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за березень 2021 року у розмірі 234 847 грн є ґрунтовними та правомірними.
За наведеного, податкове повідомлення-рішення № 600817000703 від 09.07.2021 в повній мірі відповідає встановленим у частини другій статті 2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а відтак до скасування в судовому порядку не підлягає.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Відповідно до підпункту14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно із пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Пунктом 189.1 статті 189 ПК України передбачено, що у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Згідно із пунктом 198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Відповідно до пункту 198.2 ст.198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Пунктом 198.3 ст.198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до підпункту «г» пункту 198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/ виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.4 ст.200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Судом встановлено, що для підтвердження фактичної наявності залишків товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ) на складах підприємства (місцях зберігання), платнику було вручено запит № 10168/10/17-00-07-02-06 від 03.11.2020 про надання документів та зобов`язано провести інвентаризацію ТМЦ.
Згідно з наказом ТОВ «Норд Хіл» від 04.11.2020 № 5 комісією у складі - голова комісії Бойко Ю. О., членом комісії Бойко Ю. Ю проведено інвентаризацію ТМЦ на складах.
Відповідно до пп. 20.1.13 п. 20.1 ст. 20 ПК України, під час проведення інвентаризації 04.11.2020 ТОВ «Норд Хіл» забезпечено доступ перевіряючих до складських приміщень, що використовуються для провадження господарської діяльності.
До перевірки ТОВ «Норд Хіл» надало інвентаризаційний опис ТМЦ від 04.11.2020 за № 1, у якому вказано: «до початку проведення інвентаризації всі видаткові та прибуткові документи на товарно-матеріальні цінності здані в бухгалтерію та всі товарно-матеріальні цінності, отримані під мою (нашу) відповідальність, оприбутковані, а товари, що вибули, списані у видаток».

Відповідно п. 4.1 Порядку проведення інвентаризації, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 879 від 02.09.2014, інвентаризація запасів проводиться за місцями зберігання та окремо за матеріально відповідальними особами.

При цьому, згідно з наданими до перевірки документами встановлено наявність лише одного приміщення у користуванні ТОВ «Норд Хіл», а саме: складські приміщення (площею 1500 м кв., розташовані за адресою м. Рівне, вул. Д. Галицького, 25); перебувають у користуванні ТОВ «Норд Хіл» на підставі договору оренди № 30 від 20.08.2020, орендодавець - ПП «Інтерекопласт». Згідно зі штатним розписом матеріально-відповідальною особою ТОВ «Норд Хіл» є лише одна особа - Бойко Ю. О.
Відповідно, у зв`язку з наявністю одного місця зберігання запасів та наявністю однієї матеріально-відповідальної особи, ТОВ «Норд Хіл» складено один інвентаризаційний опис, а саме - за № 1 від 04.11.2020.

За даними інвентаризації та згідно з інвентаризаційним описом № 1 від 04.11.2020 собачий корм на рахунках бухгалтерського обліку не виявлений.
При цьому, за даними ЄРПН, в 2020 році встановлено придбання ТОВ «Норд Хіл» собачого корму згідно з податковими накладними: 
- від ТОВ «Еко-Гранула» - корм для дорослих собак середніх та великих порід з куркою: податкова накладна від 13.03.2020 № 16 на суму 342 000 грн, ПДВ 68 400 грн; податкова накладна від 10.03.2020 № 15 на суму 205 437,5 грн, ПДВ 41 087,5 грн; 
- від ТОВ «Харчові технології Закарпаття» - корм «Пан пес - чемпіон»: податкова накладна від 11.09.2020 № 41 на суму 68 610 грн, ПДВ 13 722,0 грн; податкова накладна від 21.09.2020 № 65 на суму 73 184,0 грн, ПДВ 14 636,8 грн.
Актів списання, видаткових накладних та інших документів щодо вибуття собачого корму ТОВ «Норд Хід» до перевірки не надано.

Крім того, згідно з АІС «Податковий блок», ЄРПН за період з 01.03.2020 по 04.11.2020 ТОВ «Норд Хід» станом на 04.11.2020 не зареєстровано податкові накладні на реалізацію собачого корму.

Разом з тим, перевіркою встановлено невідповідність придбання ТОВ «Норд Хіл» собачого корму (задекларований податковий кредит) з реалізацією (задекларовані податкові зобов`язання) та наявною кількістю собачого корму.

Відтак, операції з придбання собачого корму від вищевказаних контрагентів віднесено до складу податкового кредиту та не використано в господарській діяльності, тому ця сума ПДВ підлягала включенню до складу податкового зобов`язання як компенсуюче ПДВ.

У момент придбання собачого корму сума ПДВ, на підставі отриманих та зареєстрованих в ЄРПН, позивачем була включена до складу податкового кредиту у відповідності до статті 198 ПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем правомірно встановлено порушення позивачем вимог пункту 189.1 статті 189, підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що інвентаризаційний опис за № 2 від 04.11.2020, де зазначено про облік на 204 рахунку у ТОВ «Норд Хіл» корму для собак, на який посилається в своїй апеляційній скарзі позивач, не може бути прийнятий судом до уваги, позаяк він не надавався податковому органу під час проведення перевірки і не оцінювався податковим органом при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Це стосується й видаткових накладних та інших документів щодо вибуття собачого корму, які ТОВ «Норд Хіл» на час проведення податкової перевірки відповідачу також не надавало.
За таких обставин, у суду виникли обґрунтовані підстави вважати, що ці докази могли були створені пізніше, з метою уникнення відповідальності за вчинені порушення.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Також, згідно з АІС "Податковий блок" ЄРПН за період з 01.03.2020 по 31.10.2020 позивачем станом на 04.11.2020 не було зареєстровано податкові накладні на реалізацію такого собачого корму.

Також, згідно з актом перевірки ТОВ «Норд Хіл» здійснювало документальне оформлення операцій з придбання арахісу у ТОВ «Кріоліт-Д».
05.01.2021 ТОВ «Кріоліт-Д» повернуто на розрахунковий рахунок ТОВ «Норд Хіл» кошти в сумі 10 260,00 грн (в т.ч. ПДВ - 1710,00 грн), як зайво перераховані.
Як встановлено судом і підтверджено актом перевірки, ТОВ «Норд Хіл» не враховано в декларації по ПДВ за січень 2021 року розрахунок коригування, виписаний ТОВ «Кріоліт-Д» від 05.01.2021 РК № 29 на зменшення податкового кредиту у сумі ПДВ 1710,00 грн.

Відповідно до приписів частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Жодних належних і допустимих доказів на спростування висновків податкового органу позивачем суду не надано.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.   

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                                   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Норд Хіл» залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року в адміністративній справі № 460/14153/21 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин