П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/14233/21	

 	Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л. Р.                                           Місце ухвалення: м. Одеса                                   	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
                                 головуючого  –   Лук`янчук О.В.
суддів             –   Бітова А.І.
                       –   Ступакової І.Г.
                    при секретарі  –   Піть І. Ю.
              
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення  Одеського окружного адміністративного суду  від  13 грудня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ТЕХНО МЕТАЛ” до  Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про  визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000144/2 від 17.06.2021 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2021/00442,

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ “ТЕХНО МЕТАЛ” звернулось до суду з позовом до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000144/2 від 17.06.2021 року;
визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2021/00442.
Позов обґрунтовувало тим, що директором підприємства була підготовлена та подана митна декларація типу “ІМ4ОДЕ” № UA500020/2021/021804 на товари, що надійшли в контейнері PRSU1578610 на підставі контракту ТМ202001 від 11.09.2020. 
На підтвердження митної вартості товару позивачем     подано до митниці наступні документи: контракт ТМ202001, рахунок-фактура №JL210310-UA від 09.04.2021 року, пакувальний лист №JL210310-UA-PL від 09.04.2021 року, коносамент, наряд № 3095, рахунок № 1210 від 10.06.2021 року, довідка за вих.. № 3095 від 10.06.2021 року, технічна документація, договір транспортного експедирування № 1905/01/2021 від 19.05.2021 року, лист від 24.11.2020 року, висновок ДСЕЕ 14.03.2019, свідоцтво на знак для товарів і послуг № 234690, прайс-лист.
Позивач звернув увагу, що на отриманий від митниці лист розбіжностей від 17.06.2021 року позивачем у той же день, було подано лист відповідь, в якій надавались пояснення щодо запитуваних митницею додаткових документів та лист про необхідність завершення оформлення вантажу.
Однак, 17.06.2021 року посадовими особами Одеської митниці Держмитслужби     прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2021/0001444/2, згідно з яким митницею скориговано вартість у сторону збільшення по товару № 2 – 19,8500 дол. США/кг, та по товару № 3 – 1,8300 дол. США/кг та  картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA50002/2021/00442.
Позивач зауважив, що оскаржуване рішення не містить обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості декларантом, не містить числового значення     митної вартості товару, скоригованого митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування, не зазначено митна вартість якого товару бралась за основу та не зазначено про можливість визначення митної вартості за першим та другорядними методам обрано резервний метод.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду  від  13 грудня 2021 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю “Техно Метал” до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000144/2 від 17.06.2021 року та         картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2021/00442, - задоволено у повному обсязі.
Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000144/2 від 17.06.2021 року.
Визнано протиправною та скасовано картку відмову Одеської митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2021/00442. 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби, на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Техно Метал” судовий збір в розмірі 4540  грн. 00 коп. (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень  00 копійок).
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким  в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що подані товариством для підтвердження митної вартості товарів документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що було обґрунтовано в спірному рішенні про коригування митної вартості товарів. Також, апелянт посилається на те, судом першої інстанції не звернуто увагу, що декларантом не подані в повному обсязі запитувані додаткові документі для підтвердження митної вартості товару.
Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що за допомогою інформації, отриманої  за результатами здійснення митного контролю, яка міститься в спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи, АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим. 
Відповідно до ст. ст. 10, 12-2, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», враховуючи рішення Ради суддів України від 24.02.2022 року № 09, наказом голови П`ятого апеляційного адміністративного суду № 9-до/с від 28.02.2022 року, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів та працівників суду у П`ятому апеляційному адміністративному суді в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи, а тому сторін повідомлено про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження або у режимі відеоконференції про що вони повинні подати відповідні клопотання.
До суду апеляційної інстанції від апелянта надійшло клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції, будь-яких інших заяв або клопотань від сторін до суду не надходило, а тому розгляд справи проводиться у режимі відеоконференції.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 11 вересня 2020 року був укладений контракт № ТМ202001 між ТОВ “ТЕХНО МЕТАЛ” (Україна, Покупець) та SHANDONG JULI WELDING CO., LTD (Китай, Продавець), відповідно до п.1.1. якого продавець продає, а покупець купує товар в асортименті, за цінами та в кількості, зазначеній в рахунок-фактурах (інвойсах), який є невід`ємною частиною даного Договору .
Пунктом 2.1 цього контракту передбачено, що загальна сума Контракту становить суму всіх виставлених рахунків-фактур (інвойсів). Відповідно до п.2.2 ціна товару обговорюється в рахунок-фактурах (інвойс) і може змінюватись в кожній конкретній поставці.
Відповідно до п. 3.1 контракту, умови поставки – FOB Xingang, Китай (Інкотермс 2020). В іншому випадку умови поставки можуть зазначатись в Рахунок-фактурах. Пунктом 3.2 допускається відвантаження товару, складання і відправка товаросупровідних та комерційних документів від 3-ої особи (вантажовідправника, виробника, поручителя або експедитора), що міститься у рахунок-фактурах (інвойсах), які є невід`ємною частиною даного контракту.
Так, суд встановив, що позивачем 17 червня 2021 року було подано до Одеської митниці Держмитслужби митну декларацію №UA500020/2021/021804 на товари, що надійшли в контейнері PRSU1578610 на підставі контракту ТМ202001 від 11.09.2020: дріт з легованої сталі ER70S-6 – код товару 722920000, захисне скло для маски зварника (скло для звар. маски полікарбонат) – код товару 3920610000, захисне скло для маски зварника (скло для звар.маски прозоре) – код товару 7014000000, частини для зварювальних апаратів – код товару 8515908000 на суму 21689,30 дол. США.
На підтвердження митної вартості товару позивачем подано до митниці наступні документи: контракт ТМ202001, рахунок-фактура №JL210310-UA від 09.04.2021 року, пакувальний лист №JL210310-UA-PL від 09.04.2021 року, коносамент, наряд № 3095, рахунок № 1210 від 10.06.2021 року, довідка за вих. № 3095 від 10.06.2021 року, технічна документація, договір транспортного експедирування № 1905/01/2021 від 19.05.2021 року, лист від 24.11.2020 року, висновок ДСЕЕ 14.03.2019, свідоцтво на знак для товарів і послуг № 234690, прайс-лист.
На запит Відповідача повідомленням за вих. № 1706-1 від 17.06.2021 року позивачем надано обґрунтовані пояснення щодо запитуваних митницею документів.
17.06.2021 року Одеською митницею Держмитслужби в митному оформленні відмовлено згідно з вимог ч. 6 п. 2 ст. 54, ст. 256 МК України та прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № /2021/00442 та рішення про коригування митної вартості товарів № 5000020/2021/0001445/2     від 17.06.2021 року.
Не погоджуючись з правомірністю рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,  товариство оскаржило їх в судовому порядку.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що позивач надав усі документи, необхідні для визначення митної вартості за основним методом, документи містять повну інформацію про митну вартість, а тому дійшов висновку про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови.
Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).
Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
З наведеного вбачається, що митний орган, лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.
При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної ТОВ “Техно Метал” митної вартості товару заявленому у спірному випадку до декларування, Одеська митниця посилається на те, що в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість, містяться розбіжності.
Зокрема, у п.33  рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2021/000144/2 від 17.06.2021 року Одеською митницею зазначено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові митної складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:     у довідці № 3095 від 10.06.2021 року, а також у рахунку про сплату транспортних послуг відсутня інформація умови поставки товарів. Крім того, відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.4 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 11.09.2020 № ТМ202001 пакування товару присутнє, проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.
Декларанту було запропоновано, відповідно до п. 3 ст. 53 МК України для підтвердження заявленої митної вартості потягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір із третіми особами пов`язаний із договором про поставку товару, митна вартість яких зазначається, рахунки на здійснення платежів     третім особам на користь продавця , якщо такі платежі здійснюються за умовами визначеними договором, рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору, Виписку з бухгалтерської документації; Каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи), висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими, експертними організаціями; митну декларацію країни відправлення з перекладом українською мовою згідно ст. 264 МК України.
Колегія суддів вважає необґрунтованими такі посилання митного органу з огляду на наступне.
Судом першої інстанції правомірно зазначено, що відповідно до п. 3.1 контракту №ТМ202001 від 11.09.2020 року передбачено, умови поставки – FOB Xingang, Китай (Інкотермс 2020). В іншому випадку умови поставки можуть зазначатись в рахунок-фактурах.
У рахунку-фактурі (інвойсі) №JL210310-UA від 09.04.2021 року зазначено, що умови поставки – FOB Xingang, Китай
Відповідно до умов Інкотермс 2020 FOB – free on board, продавець доставляє товар на борт судна, зазначеного покупцем у порту поставки або доставляє у відповідному вигляді. Після розміщення товару на борту судна ризики втрати або пошкодження переходять покупцю, який приймає на себе відповідальність про всі наступні витрати.  
Інкотермс (англ., International commerce terms) - міжнародні комерційні умови, комплект міжнародних правил з тлумачення найбільш широко використовуваних торговельних термінів (умов) в галузі міжнародної торгівлі.
Умови Інкотермс є стандартизованими. Такі умови регламентують момент передачі права власності на товар і всі пов`язані із цим ризики. Застосовуються в міжнародних договорах купівлі-продажу. Інкотермс встановлюють правила, які регулюють питання пов`язані з доставкою товарів від продавця до покупця. Це включає в себе власне перевезення, відповідальність за експортне та імпортне оформлення товарів. Ці правила визначають відповідального за сплату доставки, митного оформлення, та страхування ризиків на шляху транспортування товарів у залежності від означених стандартних умов поставки.
За правилами Інкотермс-2010 FOB (Free On Board, або Франко борт (назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. З цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.
Відвантаження товару здійснювалося у порту Xingang, Китай, що підтверджується коносаментом, а отже  продавець здійснював навантаження товару на судно за власний кошт, та вартість такого навантаження входить до складу вартості товару.
Стосовно тверджень митного органу про відсутність у довідці № 3095 віл 10.06.2021 року а також у рахунку про сплату транспортних послуг – інформації щодо умов поставки, то колегія суддів погоджується з зазначенням судом першої інстанції, що як вже зазначалося умовами контракту передбачено умови поставки товару, а саме: FOB Xingang, Китай (Інкотермс 2020), а як зазначає позивач – вартість навантаження входить до вартості товару.
Також колегія суддів зазначає, що виконання умов постачання товару позивачем здійснювалось згідно укладеного договору транспортного експедирування № 1905/01/2021 укладеного 19.05.2021 року між ТОВ “ТЕХНО МЕТАЛ” та ТОВ “ВАНВЕЙЛ”.
При цьому матеріали справи містять рахунок на оплату № 1210 від 10.06.2021 року, в якому вказано, що витрати з доставки вантажу міжнародним перевезенням (морський фрахт) в контейнері PRSU1578610 на адресу позивача за коносаментом MEDUT6131600 складають 134098,47 грн.
Стосовно тверджень митного органу про відсутності у наданих для митного оформлення документів даних про вартість упаковки та вартості пакування, то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати, понесені покупцем вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.
Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі « 37. Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації, поданої позивачем, зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.
Більше того, колегією суддів встановлено, що питання упаковки та маркування товару врегульовані Контрактом. Як вбачається із п.4.1 контракту ТМ 202001, копія якого була надана позивачем відповідачеві разом із митною декларацією, вартість тари та упаковки входить у вартість товару.
Отже, умовами зовнішньоекономічного контракту підтверджуються доводи позивача про те, що товар надійшов позивачу у безповоротній упаковці та її вартість входить у ціну товару.
Крім того, за умовами поставки FOB контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит та інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
Оскільки за змістом контракту та інвойсу, поставка товару здійснюється на умовах FOB, то вартість упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням ціна включена до ціни товару, яку позивач сплатив продавцю.
Щодо витребування митним органом каталогів, прейскурантів (прайс-листів) виробника, то колегія суддів вважає їх безпідставним, оскільки прайс-лист - це документ інформаційного характеру, який містить список цін та слугує способом для продавця розповсюджувати інформацію про товар, та за жодних умов не може бути первинним документом для визначення митної вартості товару.
Колегія суддів також відхиляє посилання апелянта на те, що копія декларації країни відправника надана до митного оформлення без її перекладу українською мовою, оскільки декларація країни відправлення, потребує перекладу на державну мову, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації, однак в своєму рішенні митний орган не повідомив, які саме відомості необхідно перекласти та для чого. В декларації країни відправлення, зазначені відомості щодо особи, яка отримує товар, вартість поставленого товару, номер інвойсу, комплектність та інше і додаткового перекладу на думку суду, не потребує.
Стосовно доводів відповідача про ненадання декларантом висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, то суд вважає їх безпідставними, так як такі документи згідно ч.2 ст.53 МК України не є обов`язковими, а враховуючи, що надані декларантом документи підтверджували всі складові митної вартості, не містили розбіжностей та/або явних ознак підробки, тому у митного органу не було законних підстав для витребування додаткових документів, зокрема і перелічених вище.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до положень ст. 53 МК України, декларант на вимогу митниці надав всі наявні у нього документи, тому не надання додаткових документів не породжує підстав для коригування заявленої вартості товару.
Відсутність визначених Митницею додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Положеннями п.2.1 розділу ІІ Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №598, чітко встановлено про необхідність у рішенні при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст. 59, 60 та 64 МК України, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, робити пояснення щодо зроблених коригувань.
Діюче законодавство з питань державної митної політики не передбачає іншого документа, в якому орган доходів і зборів зобов`язаний давати свої висновки щодо причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, аніж рішення про коригування митної вартості товарів.
У зв`язку з цим, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Однак, рішення про коригування митної вартості товару не містить інформації, який саме товар було використано в якості джерела інформації, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.
При прийнятті рішення про коригування митної вартості товару UA500020/2021/0001444/2 Одеська митниця обмежилася лише посиланням на МД UA500110/2021/9091 від 28.04.2021, в якості інформації щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено.
У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, заява №29979/04, (пункт 71) Європейським судом з прав людини викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень та розкрито елементи змісту «доброго врядування». Зокрема, зазначено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не повинні виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
При коригуванні органом доходів і зборів митної вартості товарів декларант не має змоги перевірити серед яких митних декларацій контролюючий орган обирає саме ту, що слугує джерелом для коригування митної вартості товарів у конкретному випадку, оскільки доступу до ЄАІС ДФС товариства не має, доступ є тільки у митного органу.
Позбавлення позивача права доступу до митної декларації, яку використовувала Митниця при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів, є порушенням принципу змагальних процесів, на що неодноразово звертає увагу в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини. Зокрема, Суд звернув увагу на важливість змагальних процесів у справах, у яких матеріали, подані незалежним представником національних юридичних послуг у справі, не були завчасно представлені на розгляд сторін, позбавляючи їх можливості відповіді на них (Вермелен проти Бельгії, § 33; Лобу Машаду проти Португалії, § 31; Ван Орсховен прот Бельгії, § 41; Ґоч проти Туреччини, §§ 55-56; Кресс проти Франції, § 76; Іммебль Груп Коссер проти Франції, § 26).
У справі «Кресс проти Франції» ЄСПЛ наголошує, що повинні бути досліджені обставини, за яких відбулися провадження, а саме, чи було провадження змагальним і чи відповідало принципу рівності сторін для того, щоб з`ясувати чи виникла проблема через поведінку сторони чи ставлення держави, або законодавство, що застосовується у даному випадку.
Наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, не відповідає вартості заявленій ТОВ “ТЕХНО МЕТАЛ”, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. 
Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим  методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Не наведення у спірному рішенні про коригування митної вартості товару інформації щодо товару, з яким здійснюється порівняння, та пояснень щодо самих коригувань суперечить принципу правової визначеності та позбавляє декларанта права спростувати наведену митним органом інформацію.
Ще одна обставина, яка на думку митного органу, впливає на митну вартість товарів, зазначена у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, а саме: відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції).
Проте, судова колегія вважає такі посилання митниці безпідставними, оскільки митним органом не наведено обставин та не надано доказів, яким чином документи, які були надані позивачем, порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті. Окрім того, у відповідності до положень  Митного кодексу України, застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, можливе лише у разу, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у  ст.58-63 цього кодексу.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 4.09.2018р. у справі за №814/2659/16, від 24.01.2019р. у справі за №804/3893/17.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення  митного органу та картка відмови є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу. 
Натомість, митним органом не доведено правомірності оскаржуваного рішення, не спростовано дійсність поданих до митного оформлення документів, достовірність і об`єктивність зазначених відомостей, не доведено наявності підстав для застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів, не надано доказів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не дотримано передбаченого ст. 57 МК України порядку визначення митної вартості товару.
Отже, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

                                                                   Повний текст судового рішення виготовлений 17 травня 2022 року.

Головуючий:                                                                                                           О.В. Лук`янчук

Судді:                                                                                                                      А.І. Бітов
                                                                                                                    
                                                                                                                                І.Г. Ступакова