ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

30 червня 2022 року	  м. Одеса	Справа № 916/1066/20	
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
 головуючого судді Савицького Я.Ф.,
           суддів Діброви Г.І.,
                                                         Колоколова С.І.,
секретар судового засідання Бебик А.М., 
за участю представників учасників судового процесу:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮРІЯ-ГРУП”
на ухвалу Господарського суду Одеської області
від 14 січня 2022 року (повний текст складено 19.01.2022)
по справі №916/1066/20
за позовом: Фізичної особи-підприємця Гаріст Надії Махсотівни 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮРІЯ-ГРУП”
про: стягнення 43 788,44 грн.,-

суддя суду першої інстанції: суддя Бездоля Ю.С.
час та місце винесення ухвали: 14.01.2022, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області
Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.
В судовому засіданні 30.06.2022 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 Фізична особа-підприємець (ФОП) Гаріст Надія Махсотівна (позивач) звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «ЮРІЯ-ГРУП» (відповідач) про стягнення 43 788,44 грн., з яких: 19  200,00 грн. заборгованості за надані послуги із перевезення, 6  980,00 грн. відшкодування завданих збитків та 17 608,44 штрафних санкцій.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.11.2020, яке залишено в силі постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.03.2021, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Гаріст Надії Махсотівни задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮРІЯ-ГРУП” на користь позивача 6  980,00 грн. збитків, 17 608,44 грн. штрафних санкцій та 1 180,33 грн. судового збору; в решті позову відмовлено.
Додатковим рішенням суду від 20.11.2020 на користь Фізичної особи-підприємця Гаріст Надії Махсотівни було стягнуті витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.
14.12.2020 та 22.12.2020 на виконання вищенаведених судових рішень Господарським судом Одеської області були видані відповідні накази.
15.12.2021 від ФОП Гаріст Надії Махсотівни до суду першої інстанції надійшла заява про видачу дублікату виконавчого документу, в якій заявник просить видати дублікат наказу Господарського суду Одеської області від 14.12.2020 у справі №916/1066/20 про стягнення 6  980,00 грн. збитків, 17 608,44 грн. штрафних санкцій та 1 180,33 грн. судового збору.
Обгрунтовуючи наведену заяву, ФОП Гаріст Надія Махсотівна вказує, що виконавче провадження за наказом Господарського суду Одеської області від 14.12.2020 у справі №916/1066/20 державним виконавцем не було відкрито та на виконанні у органів ДВС не перебуває, оскільки було втрачено при поштовому переказі, у зв`язку з чим, позивач просить видати дублікат відповідного наказу.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.01.2022 у справі №916/1066/20 (суддя Бездоля Ю.С.) постановлено видати Фізичній особі-підприємцю Гаріст Надії Махсотівні дублікат наказу Господарського суду Одеської області від 14.12.2020 у справі №916/1066/20 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮРІЯ-ГРУП” на користь Фізичної особи-підприємця Гаріст Надії Махсотівни 6  980,00 грн. збитків, 17 608,44 грн. штрафних санкцій та 1 180,33 грн. судового збору.
Оскаржувана ухвала мотивована наявністю відповідних приписів чинного законодавства, які передбачають у разі втрати виконавчого документа, право стягувача отримати його дублікат, у разі звернення до суду стягувача із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (пп.19.4 п.19 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).
При цьому, місцевий господарський суд врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г, згідно з якими головною умовою, за наявності якої господарським судом може бути виданий стягувачеві дублікат наказу є відсутність спливу строку, встановленого для пред`явлення виданого наказу до виконання. 
Встановивши, що строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Одеської області від 14.12.2020 у справі №916/1066/20 не сплив, суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи заявника про необхідність видачі дубліката зазначеного наказу та задовольнив відповідну заяву Фізичної особи-підприємця Гаріст Надії Махсотівни.
Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю “ЮРІЯ-ГРУП” звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.01.2022 року у справі №916/1066/20 скасувати повністю та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Гаріст Надії Махсотівни про видачу дублікату виконавчого документу.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, зокрема, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджували б факт втрати позивачем виконавчого документа, а тому, оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, в умовах нез`ясування та недоведеності обставин, що мають значення для справи.
Так, зазначаючи, що відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата, апелянт зауважує, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа, у зв`язку з його втратою, заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Водночас, суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого виконавчий документ видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. При цьому, скаржник посилається на правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 22.10.2018 у справі №2-824/2009.
Відповідач наполягає на тому, що законодавець вимагає від заявника надати до суду докази, стосовно втрати виконавчого документу, щоб не допустити подвійного стягнення та наводить в підтвердження цього твердження правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема у постановах від 19.11.2019 у справі №201/14242/17, від 03.06.2020 у справі №2-461/09; від 01.06.2020 у справі №2-711/08; від 01.08.2019 у справі №751/5192/13.
Проте, ТОВ “ЮРІЯ-ГРУП” зазначає, що суд першої інстанції не досліджував факт втрати позивачем виконавчого документу, а тому, видача дубліката наказу Господарського суду Одеської області від 14.12.2020 у справі №916/1066/20 може призвести до подвійного стягнення.
Окремо, апелянт звертає увагу на те, що 25.01.2021 було відкрито виконавче провадження №64252899 за наказом №916/1066/20 та стягнуті грошові кошти з ТОВ "ЮРІЯ-ГРУП" на користь ФОП Гаріст Надії Махсотівни у розмірі 3  000,00 грн.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮРІЯ-ГРУП” на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.01.2022 у справі №916/1066/20, однак, з урахуванням введення Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні воєнного стану, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, вирішено провести розгляд справи №916/1865/18 поза межами встановленого ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строку у розумний строк, тривалість якого визначається з урахуванням існування в Україні воєнного стану або усунення обставин, що зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду; запропоновано учасникам справи подати до Південно-західного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, до якого мають бути додані докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам процесу; роз`яснено учасникам справи про їх право подати до суду будь-які пояснення, заяви чи клопотання.
Про відкриття апеляційного провадження у справі №916/1066/20 Фізичну особу-підприємця Гаріст Надію Махсотівну було додатково повідомлено телефонограмою від 03.06.2022, яка наявна у матеріалах справи. 
З огляду на те, що від учасників справи до суду не надходили клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності та враховуючи, що у м. Одесі немає бойових дій, а судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, судова колегія визначилась про призначення розгляду справи №916/1066/20 на 30.06.2022 о 09:30 год., про що винесена відповідна ухвала суду від 07.06.2022.
29.06.2022 від Фізичної особи-підприємця Гаріст Надії Махсотівни до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач у справі не погоджується з доводами останньої та просить залишити її без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду від 14.01.2022 у справі №916/1066/20– без змін.
В судове засідання, призначене на 30.06.2022 представники сторін не з`явились. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомлено.
Згідно з ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, які належним чином повідомлялись про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.
У судовому засіданні 30.06.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, проаналізувавши доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.
Як зазначалось вище, рішенням Господарського суду Одеської області від 04.11.2020 частково задоволені позовні вимоги ФОП Гаріст Н.М. та стягнуто з ТОВ “ЮРІЯ-ГРУП” на користь позивача 6 980,00 грн. збитків, 17 608,44 грн. штрафних санкцій та 1 180,33 грн. судового збору. Додатковим рішенням суду від 20.11.2020 на користь ФОП Гаріст Н.М. було стягнуті витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.
На виконання рішення від 04.11.2020 у справі №916/1066/20 Господарським судом Одеської області був виданий наказ від 14.12.2020.
22.12.2020 Господарським судом Одеської області було видано наказ на примусове виконання додаткового рішення від 20.11.2020 у справі №916/1066/20.
З огляду на матеріали справи, листом державного виконавця Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 01.04.2021 за вих. №10183 було повідомлено Господарський суд Одеської області про примусове виконання наказу №916/1066/20 від 22.12.2020 (т.2 а.с. 44). До вказаного листа державним виконавцем долучено постанову від 01.04.2021 про закінчення виконавчого провадження ВП №64252899, згідно з якою з ТОВ “ЮРІЯ-ГРУП” стягнуто 3  000,00 грн. на користь ФОП Гаріст Н.М. (т.2, а.с. 45). Крім того, відповідна відмитка державного виконавця наявна на оригіналі наказу Господарського суду Одеської області від 22.12.2020 на примусове виконання додаткового рішення у справі №916/1066/20.
Доказів щодо відкриття або закінчення виконавчого провадження з виконання наказу суду від 14.12.2020 у справі №916/1066/20 у матеріалах справи не міститься.
Навпаки, до суду першої інстанції надійшла заява стягувача про видачу дублікату наказу Господарського суду Одеської області від 14.12.2020 у справі №916/1066/20, в обґрунтування якої позивач зазначає, що з даних Автоматизованої системи виконавчого провадження в мережі Інтернет стягувану стало відомо, що за спірним виконавчим документом державним виконавцем виконавче провадження не було відкрито. При цьому, державний виконавець повідомив позивачу, що не отримував наказу Господарського суду Одеської області від 14.12.2020 у справі №916/1066/20, що свідчить про втрату виконавчого документу під час його поштового пересилання.
Судова колегія звертає увагу на те, що докази щодо відправлення позивачем державному виконавцю спірного наказу від 14.12.2020 у справі №916/1066/20 та докази повідомлення ФОП Гаріст Н.М. державним виконавцем про неотримання останнім виконавчого документу суду від 14.12.2020 у матеріалах справи відсутні.
Аналізуючи встановлені обставини справи та надаючи їм оцінку в процесі апеляційного перегляду колегія суддів враховує наступне.
Згідно з частиною 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою "Дублікат".
Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа (наказу суду) до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначено підпунктом 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.
Пунктом 19.4 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого документу є його втрата (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо). 
Апеляційний суд зазначає, що аналіз змісту підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України свідчить, що необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого документа є: 
- втрата виконавчого документа, факт якої має бути підтверджений відповідними документами (водночас, для мети отримання дубліката наказу, виданого на виконання чинного рішення, стягувач не повинен доводити фізичної втрати оригіналу наказу, а має доводити відсутність у нього виконавчого документу, який йому видано, та, як наслідок, відсутність у нього можливості звернутися до органів виконання, оскільки його прагненням є лише виконання чинного судового рішення);
- звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
(Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.02.2022 у справі №10/246).
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Господарський процесуальний кодекс України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення, видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.07.2021 у справі №18/1147/11).
Відповідно до частини 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, ФОП Гаріст Н.М. звернулась до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого документу в межах строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
При цьому, ФОП Гаріст Н.М. зазначає, що надіслала оригінал наказу Господарського суду Одеської області від 14.12.2020 у справі №916/1066/20 на адресу державного виконавця поштовим відправленням. 
Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, а саме: абзацом 27 п. 2 передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку. 
За змістом пункту 61 Правил надання поштового зв`язку, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.
Отже, судова колегія зауважує, що належним доказом підтвердження відповідного надсилання державному виконавцю наказу суду є виключно бланк описи вкладення відправленої поштової кореспонденції із зазначенням номеру поштового відправлення, в якому перелічені всі документи, які надсилаються державному виконавцю та який засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, а також розрахунковий документ поштової установи, а саме: оригінал поштової квитанції (чеку) поштового відділення, що підтверджують факт оплати відправником та надання відділенням зв`язку послуг з пересилання листів з описом вкладення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Відповідно, якщо оригінал спірного виконавчого листа надіслано поштою, то документом, який підтверджує надсилання, є фіскальний чек поштового відділення, опис вкладення у цінний лист та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. 
Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили. 
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.10.2018 у справі №2-824/2009(провадження №61-5388св18).
У зв`язку з цим, апеляційний суд вказує, що до заяви про видачу дублікату виконавчого листа у даному випадку мають бути додані:
- пояснення (довідка) стягувача (при втраті виконавчого листа стягувачем), з відповідними доказами (у тому числі, вищевказаними поштовими документами);
- довідка державного виконавця чи органу зв`язку про втрату виконавчого листа;
- довідка державного виконавця про відсутність виконаного або відкритого виконавчого провадження.
Доказів невиконання рішення Господарського суду Одеської області від 04.11.2020 у справі №916/1066/20 заявник – ФОП Гаріст Н.М. не надала.
Апеляційна колегія звертає увагу на те, що доказами втрати поштового відправлення на державного виконавця міг бути будь-який письмовий документ (акт, лист, повідомлення, тощо), одержаний за результатами звернення заявника чи його представника до поштового відділення з метою проведення перевірки у порядку, встановленому Інструкцією про порядок проведення на підприємствах поштового звязку, в їхніх філіалах та структурних підрозділах перевірок за фактами втрат поштових відправлень та нестачі їх вкладення, затвердженою наказом Державного комітету звязку України №14 від 27.01.1998.
Вказана Інструкція визначає порядок проведення перевірок на підприємствах поштового зв`язку Українського об`єднання поштового зв`язку, в їхніх філіалах та структурних підрозділах за фактами втрат поштових відправлень та нестачі частини їх вкладення. Пунктом 1.3. Інструкції встановлено, що перевірки проводяться по всіх випадках втрат поштових відправлень та нестачі частини їх вкладення.
Зі змісту п. 3.1. та п. 8.1. Інструкції вбачається, що при перевірці встановлюється хто, коли, о котрій годині і звідки доставив пошту, з якою пересилалось втрачене поштове відправлення, та з якими документами; хто з працівників поштового зв`язку (поштового вагона) приймав пошту, з якою пересилалось втрачене поштове відправлення; чи є на документах позначка про перевірку за підписом осіб, які приймали пошту; чи проводились під час приймання пошти ретельний огляд, поіменна звірка поштових відправлень; чи було фактично доставлене з поштою відправлення та ін. Результати кожної перевірки оформлюються актом або довідкою, де відображаються всі дані і докази та підбиваються підсумки перевірки з відповідними висновками та пропозиціями.
Колегія суддів вказує, що ФОП Гаріст Н.М. не довила відсутність можливості провести перевірку втрати поштового відправлення у встановленому законом порядку.
Стягувач не надав до місцевого господарського суду жодного доказу на підтвердження відсутності у нього оригіналу наказу суду від 14.12.2020 по справі №916/1066/20. Будь-якої заяви стягувача до державного виконавця із запитом щодо руху виконавчих листів та виконавчого провадження позивачем не надано.
У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ч.ч. 1, 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі статтями 76, 79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Враховуючи наведене вище, судова колегія зазначає, що будь-якого належного доказу на підтвердження факту втрати виконавчого документа у цій справі немає та до поданої заяви позивачем не долучалось. Відтак, ствердження заявника щодо того, що виконавчий лист від 14.12.2020 у справі №916/1066/20 було втрачено при пересилці є голослівним та не базується на жодних доказах.
Проте, місцевим господарським судом вказані обставини, що мають значення для справи, не були з`ясовані, що призвело до передчасних висновків про можливість видачі дублікату наказу від 14.12.2020 у справі №916/1066/20 за відсутності доказів втрати оригіналу останнього. 
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що аргументи ТОВ “ЮРІЯ-ГРУП”, викладені в апеляційній скарзі, знайшли свої підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали.
Водночас, апеляційний суд вважає заяву ФОП Гаріст Н.М. про видачу дублікату виконавчого документу у справі №916/1066/20 не обґрунтованою, а тому, підстав для її задоволення немає.
Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені в оскаржуваної ухвалі не відповідають нормам права.
Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ТОВ “ЮРІЯ-ГРУП” підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 14.01.2022 у справі №916/1066/20 – скасуванню, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу у даній справі.
У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд оскаржуваної ухвали покладаються на позивача – Фізичну особу-підприємця Гаріст Надію Махсотівну.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮРІЯ-ГРУП” задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.01.2022 у справі №916/1066/20 скасувати.
Прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Гаріст Надії Махсотівни про видачу дублікату наказу від 14.12.2020 у справі №916/1066/20 відмовити.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гаріст Надії Махсотівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮРІЯ-ГРУП” (67832, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, садовий кооператив “Механізатор”, 16/325, код ЄДРПОУ 39548012) 2  481,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.
На виконання даної постанови доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.
Матеріали справи №916/1066/20 повернути до Господарського суду Одеської області.
Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.
Повний текст постанови складений 30.06.2022.

Головуючий суддя                                                                      Савицький Я.Ф.

Суддя                                                                                          Діброва Г.І.

        Суддя                                                                                          Колоколов С.І.