У Х В А Л А        
30 червня 2022року
м. Київ
справа № 344/8200/14-ц
провадження № 61-4709ск22 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 17 травня 2016 року, постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та стягнення грошової компенсації за зменшення частки, за зустрічним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - реєстраційна служба Івано-Франківського управління юстиції, про визнання права власності на частину житлового будинку, визнання незаконними та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, зобов`язання державного реєстратора виконати дії, усунення перешкод у користуванні, розпорядженні житловим будинком,
В С Т А Н О В И В :
У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності, та стягнення грошової компенсації за зменшення частки.
У вересні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання за ними права власності на 5/12 частин житлового будинку за кожним, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, зобов`язання державного реєстратора внести запис до Державного реєстру про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок, зобов`язання усунути перешкоди у користуванні, розпорядженні житловим будинком шляхом надання дубліката ключа до вхідних дверей першого поверху будинку.
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 травня 2016 року у позові ОСОБА_2 та зустрічних позовах ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовлено.
Справа неодноразово переглядалася в апеляційному та касаційному порядку.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 липня 2020 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове про відмову в первісному та зустрічних позовах.
Постановою Верховного Суду від 24 листопада 2021 року скасовано постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02 липня 2020 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 та направлено справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02 липня 2020 року залишено без змін.
Враховуючи межі скасування касаційною інстанцією судових рішень, під час нового апеляційного розгляду, переглядалось рішення суду першої інстанції в частині вирішення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та стягнення грошової компенсації за зменшення частки.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 травня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 .
Виділено у власність ОСОБА_2 частку із майна, що є у спільній частковій власності, згідно із висновком судової комплексної будівельно-технічної експертизи від 21 листопада 2014 року № 14172, а саме 1/3 (одну третю) частку домоволодіння АДРЕСА_1 , що включає в себе: підвальне приміщення: приміщення І - гараж площею 50,2 кв. м, приміщення ІІ - вбиральня площею 1,30 кв. м, разом з підвалом - 51,50 кв. м; 1 поверх: приміщення 1-1 - прихожа площею 30,50 кв. м, приміщення 1-2 - житлова кімната площею 27,90 кв. м, приміщення 1-3 - комора площею 5,70 кв. м, приміщення 1-4 - кухня площею 14,90 кв. м, разом І поверх - 79,00 кв. м; всього загальна площа приміщень будинку - 130,50 кв. м вартістю 711 769 грн.
Виділено співвласникам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у власність частку із майна, що є у спільній частковій власності, а саме 2/3 (дві третіх) частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що включає в себе: підвальне приміщення: приміщення ІІІ - гараж площею 52,10 кв. м, приміщення ІV - комора площею 10,10 кв. м, разом підвал - 62,20 кв. м;  1 поверх: приміщення V - сходова клітка площею 10,50 кв. м, разом І поверх - 10,50 кв. м; 2 поверх: приміщення VІ - сходова клітка площею 12,10 кв. м, приміщення 1-5 - коридор площею 27,30 кв. м, приміщення 1-6 - житлова кімната площею 17,50 кв. м, приміщення 1-7 - житлова кімната площею 17,50 кв. м, приміщення 1-8 - житлова кімната площею 31,90 кв. м, приміщення 1-9 - житлова кімната площею 14,50 кв. м, приміщення 1-10 - ванна кімната площею 4,50 кв. м, приміщення 1-11 - вбиральня площею 2,30 кв. м, разом ІІ поверх - 127,60 кв. м; мансардний поверх: приміщення VІІ - тренажерний зал площею 135,70 кв. м, разом до мансарду - 135,70 кв. м; загальна площа приміщень будинку - 336,00 кв. м вартістю 1 311 179 грн.
Для забезпечення ізольованого користування виділеними приміщеннями будинку (таблиця до висновку експертизи №4), співвласникам необхідно: ліквідувати дверні прорізи між приміщеннями І та ІІІ, V та 1-1; влаштувати тамбур перед входом у приміщення 1-2 з двору; в приміщенні 1-3 влаштувати перегородку з дверним прорізом, виділивши частину приміщення, площею не менше 3,80 кв. м, в якому влаштувати санвузол; у приміщенні 1-6 обладнати кухню; розділити енергоносії.
В іншій частині позовну ОСОБА_2 відмовлено.
Стягнено із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 37 453,00 грн  компенсації при відступленні від ідеальної частки домоволодіння АДРЕСА_1 .
Стягнено із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти у розмірі 37 453,00 грн  компенсації при відступленні від ідеальної частки домоволодіння АДРЕСА_1 .
Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на домоволодіння АДРЕСА_1 .
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У травні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 17 травня 2016 року, постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02 травня 2022 року, у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, просив оскаржувані судові рішення скасувати.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 3 статті 392 ЦПК України заявник не додав документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги. 
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення позивача до суду) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.
Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Згідно з частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» з 1 січня 2014 році мінімальна заробітна плата становить 1 218,00 грн.
Позов оскаржується в частині задоволених вимог первісного позову: дві вимоги немайнового характеру 487,20 грн (243,60 грн?2) та вимоги майнового характеру. Ціна позову в частині вимог майнового характеру становить 2 097 854,00 грн, 1% позову становить 20 978,54 грн, що є більшим ніж 3 розміри мінімальної заробітної плати (3 654,00 грн, на час звернення позивача до суду). Отже, судовий збір в частині вимог майнового характеру становить 3 654,00 грн. 
Оскільки позов оскаржується в частині задоволених вимог майнового та немайнового характеру, судовий збір за розгляд касаційної скарги становить 8 282,40 грн ((3 654,00+487,20 грн)?200%).
Враховуючи те, що до касаційної скарги додано ОСОБА_1 квитанцію про сплату судового збору у розмірі 487,20 грн, заявнику необхідно доплатити 7 795,20 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерський район/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                              А. С. Олійник