ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року	Львів	Справа № 380/19669/21 пров. № А/857/8173/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                      Святецького В.В.          
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2022 року у справі № 380/19669/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив: а) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача о/р913070802771 від 13.05.2021 про відмову у переведенні позивача з пенсії за віком відповідно до Закону №1058 на пенсію за віком згідно із Законом №3723 з урахуванням додатково поданих документів;
б) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести позивача на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу» на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за №1-51/206 та №1-51/207 від 06.05.2021, виданих департаментом економічної політики Львівської обласної державної адміністрації з 06.05.2021.
Рішенням від 24 березня 2022 року Львівський окружний адміністративний суд позов задовольнив частково.
Визнав протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області о/р913070802771 від 13.05.2021 про відмову у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести з 01.06.2021 ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723 на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за №1-51/206 та №1-51/207 від 06.05.2021, виданих Департаментом економічної політики Львівської обласної державної адміністрації.
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що порядок перерахунку пенсій, призначених державним службовцям, у зв`язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям було встановлено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі - Постанова №865), який у подальшому було виключено відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» №1013 від 09.12.2015.
Вказує на те, що Постановою №1013 були внесені зміни до пункту 5 Постанови №865, який, з-поміж іншого, встановлював, що перерахунок пенсії проводиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державним органом за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.
Внесені згідно з Постановою №1013 зміни до Постанови №865 підлягали застосуванню з 01.12.2015. Отже, апелянт вважає, що з указаної дати відсутні підстави для перерахунку раніше призначених пенсій державного службовця у зв`язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.
З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує її доводи за їх безпідставністю та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та одержує пенсію за віком з 26.09.2012.
З 03.01.2013 позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу».
З 01.03.2019 відповідно до пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) позивача переведено з пенсії за віком, призначеної згідно із Законом №3723, на пенсію за віком відповідно до Закону №1058.
06.05.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про переведення його з пенсії за віком відповідно до Закону №1058 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». До заяви про перехід на пенсію державного службовця позивач долучив, зокрема, довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» за № 1-51/206 та № 1-51/207 від 06.05.2021, видані Департаментом економічної політики Львівської обласної державної адміністрації.
Рішенням від 13.05.2021 о/р913070802771 відповідач відмовив позивачеві у переведенні з пенсії за віком згідно із Законом № 1058 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу у задоволенні заяви про переведення його на пенсію за віком відповідно до  Закону України «Про державну службу», оскільки право на переведення на пенсію на умовах іншого закону прямо закріплено Законом №1058.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені  ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2  ст.19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV.
Відповідно до частини 1 статті 9 вказаного Закону, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з частиною 1 статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Положеннями частини 3 статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Частиною 1 статті 37 Закону №3723 в редакції від 13.06.2012, яка діяла на момент призначення пенсії позивача, передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
З аналізу законодавства, яке регулює спірні правовідносини, слідує, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
При цьому відповідно до змісту наведених норм, довічна пенсія призначається особі один раз, а у випадку, коли пенсіонер виявив бажання отримувати інший вид пенсії, на який він також має право за законом, пенсія повторно не призначається, а територіальний орган Пенсійного фонду України за заявою пенсіонера з доданими до неї необхідними документами переводить його на інший вид пенсії.
Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком. 
Як правильно вказав суд першої інстанції, за наявності у особи права на пенсію за різними законами або на різні види пенсії в межах одного закону, законодавець не забороняє останній після призначення пенсії, перейти з одного виду пенсії на інший. 
Відтак, безпідставним є висновок відповідача про відсутність у позивача права на пенсію за віком за Законом України «Про державну службу» з тих підстав, що переведення з одного виду пенсії на інший діючим законодавством не передбачено.
Крім того, пунктом 4-7 Прикінцевих положень до Закону №1058 встановлено, що особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до вказаної вище норми з 01.03.2019 позивача автоматично переведено з пенсії за віком, призначеної згідно із Законом №3723, на пенсію за віком відповідно до Закону №1058.
Поряд з цим, відповідно до згаданого вище пункту 4-7 Прикінцевих положень до Закону №1058 особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.
Відтак, оскільки право на переведення на пенсію на умовах іншого Закону прямо закріплено Законом №1058, покликання апелянта на приписи постанови КМ України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» №1013 від 09.12.2015, якою було виключено п. 4 постанови КМ України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» є безпідставними, оскільки нормами згаданого п.4 Постанови №865 було передбачено перерахунок пенсій, призначених державним службовцям, а не перехід на пенсію на умовах іншого закону. 

Колегія суддів також відхиляє покликання апелянта не неможливість врахування долучених позивачем довідок про складові заробітної плати при переведенні на пенсію згідно з іншим Законом, оскільки відповідно до норм частини 3 статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється не лише на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність рішення пенсійного органу про відмову в переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області вчинити дії щодо такого переведення, з врахуванням довідок Департаменту економічної політики Львівської обласної державної адміністрації від 06.05.2021.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства  (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями  243,  308,  311,  315,  316,  321,  322,  329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2022 року у справі № 380/19669/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства.

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 23.08.2022.