ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1969/21  Номер провадження 33/814/482/22	Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 року 	м. Полтава	

       Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., при секретарі Клименко Я.О., за участі адвоката Альшкіна О.І., адвоката Пінчук М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у м. Полтаві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Пінчука Максима Анатолійовича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 на постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 травня 2022 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  жителя  АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 травня 2022 року ОСОБА_1  визнано винним у тому, що він 05 листопада 2021 року біля 17 год. 18 хв. в с. Піщане на вул. Київській керуючи автомобілем Kia Cerato, реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, під час зустрічного руху не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.5, 11.3, 13.3 Правил дорожнього руху України.
На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1  вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.
Провадження за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
За ч. 1 ст.130 КУпАП накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. 

Постанову в апеляційному порядку оскаржує адвокат Пінчук М.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення частині притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що працівниками поліції було порушено порядок ініціювання проведення огляду особи на стан сп`яніння.
А також просить справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити без встановлення вини останнього, у зв`язку із закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг по суті, приходжу до наступних висновків.    
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до змісту пункту 11.3. Правил дорожнього руху України на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.
За правилами пункту 13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №242830 від 05 листопада 2021 року зазначається, що саме порушення вимог п. п. 10.1, 13.3 ПДР України водієм ОСОБА_1 мало наслідком вчинення вищевказаного ДТП, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
По суті вказаного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується матеріалами справи, при цьому закрив провадження у справі в цій частини, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин і наявність підстав для закриття провадження у справі у вказаній частині, у зв`язку з закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП.
В апеляційній скарзі наведено доводи, що закриваючи провадження у справі в частині вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, суд не мав права робити висновки щодо наявності чи відсутності вини у вчиненні ДТП ОСОБА_1 .
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 38 КУпАП передбачає строки протягом яких на особу може бути накладено стягнення, втім ці строки, не звільняють суд від обов`язку з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП).
Тобто, у разі якщо не буде встановлено факту вчинення адміністративного правопорушення особою, відносно якої складено протокол встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п. 1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п. 7 ч. 1ст. 247 КУпАП(закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).
Таким чином, початок перебігу встановленого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець пов`язує з вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.
Тобто закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.
Крім того, статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В силу вимог ст.ст.245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити законне і обґрунтоване судове рішення.
КУпАП не містить приписів про те, що у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1ст. 247 КУпАП суд не має встановлювати визначені ст. 280 КУпАП обставини.
З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), та чи було воно вчинене особою, відносно якої складено протокол, а також враховуючи, що повноваження суду та його обов`язок на з`ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст. 280 КУпАП, суд має встановити наявність чи відсутність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення при закритті провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП .
Що стосується доводів апеляційної скарги щодо недоведності вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, то слід зазанчит наступне.
Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 242830 від 05 листопада 2021 року, поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , поясненнями потерпілого ОСОБА_5 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; рапортом поліцейського.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.
       Доводи апеляційної скарги щодо застосування до ОСОБА_1 фізичної сили працівниками поліції – не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо доведеності факту відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, між тим, зазначені дії патрульних поліцейських допускаються відповідно до ст. 42 ЗУ «Про Національну поліцію» і були виконані відповідно до вимог ст. 43 «Про Національну поліцію» із завчасним попередженням, а протиправність їх застосування не встановлено. 
За таких обставин, на думку суду апеляційної інстанції, суд всебічно, повно та об`єктивно розглянув зазначену справу, правильно встановив фактичні обставини, дослідив та оцінив наявні у справі докази та ухвалив законне, обґрунтоване та справедливе рішення.
Підстави для скасування або зміни постанови місцевого суду, що є законною та обґрунтованою – відсутні. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката Пінчука Максима Анатолійовича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 , про поновлення строку на притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити, поновивши вказаний строк, як такий, що пропущений з поважних причин.
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Пінчука Максима Анатолійовича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 травня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.           
  
Суддя Полтавського апеляційного суду                          Ю. В. Дряниця