ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 601/1153/22	Головуючий у 1-й інстанції Коротич І.А. 	
Провадження № 33/817/406/22 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., 
за участю представника ОСОБА_1 адвоката Гарагуца І.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Іванько О.С., на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
                                       ВСТАНОВИЛА:
       Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
       Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн судового збору. 
       Згідно з постановою суду, 03 липня 2022 року о 19 год 37 хв в с. Новий Кокорів Кременецького району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «DEAWOO SENS» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини) та від проходження огляду для визначення ступеня алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в лікувальному закладі категорично відмовився. Своїми діями він порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Іванько О.С. просить постанову суду відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі щодо її довірителя закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Мотивує скаргу тим, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також щодо визначених законом підстав для зупинки автомобіля поліцейськими.
Також вказує на те, що відео зняте патрульною поліцією під час складання протоколу здійснено на камеру особистого мобільного телефону одного з патрульних, не містить ідентифікаційного номеру пристрою, даних про службову особу, дати та часу, а також є переривчастим оскільки на ньому зафіксовано лише фрагмент, а тому вважає що протокол про вчинення адміністративного правопорушення повинен бути складений у присутності двох свідків, проте, останніх залучено не було, що, на думку захисинка свідчить про порушення поліцейськими встановленої ст.266 КУпАП процедури огляду.
       Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_1 адвоката Гарагуца І.Ф., який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
       Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
       Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.
       Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Суд першої інстанції вірно обгрунтував свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, даними, які містяться у: 
       - протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 093870 від 27 червня 2022 року;
       - відеозаписі, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «DEAWOO SENS» д.н.з. НОМЕР_1 , а також процедуру огляду для визначення ступеня алкогольного сп`яніння. На відео зафіксовано, що ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження медогляду для визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і у медичному закладі. Також зафіксовано факт керування транспортним засобом та його згода з тим, що він керував автомобілем вживши алкогольні напої;
акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 03 липня 2022 року не погодився на проведення огляду на встановлення стану алкогольного сп”яніння.
Об`єктивно оцінивши вказані докази, суддя дійшов до правильного висновку про те, про те, що вони є достатніми, належними та допустимими та підтверджуть у сукупності та взаємозв”язку вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 
       Перевіряючи доводи апелянта щодо відсутності підстав для зупинки офіцерами патрульної поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 виходжу з того з долученого до матеріалів відеозапису вбачається що поліцейські почали слідувати за вказаним автомобілем в той момент коли його водій почав різко змінювати рух, уникаючи їх, здіснюючи маневри між будинками та виїхав на поле, де й зупинився, при коли ОСОБА_1 вийшов з-за керма автомобіля поліцейські почули різки запах алкоголя з його ротової порожнини про що йому одразу повідомили, на їх запитання про те чому він від них тікає , останній вказав що він вживав алкогольні напої та уникав таким чином зустрічі з поліцією.
       Отже, вважаю у поліцейських виникли обгрунтовані підстави для зупинки вказаного транспортного засобу та підстав сумніватись у тому що ОСОБА_1 виконував функції водія немає.
       Здійснення процедури огляду водія на стан алкогольного сп”яніння, який відмовився від його проведення, на камеру особистого мобільного телефону одного з патрульних також вважаю такою що відповідає вимогам закону, оскільки в матеріалах справи міститься два відео - з нагрудної камери поліцейського, яка розряджалася та на особистий мобільний телефон, які є ідентичними. Відповідно до практики ЄСПЛ справи про притягнення особи до адмінвідповідальності за ст.130 КУпАП прирівнюються до кримінальних правопорушень у зв”язку з суворістю покарння визначеного КУпАП. Тому на вказану категорію справ розповсюджуються положення КПК України, відповідно до ст.99 КПК України матерали відеозапису та інші носії інформації, в тому числі електронні, відноситься до документів, а тому є доказами у справі.
       З приводу тверджень апелянта щодо необхідності залучення свідків при проведенні процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп”яніння, який відмовився від його проходження, хочу зазначити що відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення, проте, у даному випадку під час проведення процедури встановленої ст.266 КУпАП було застосовано спеціальні технічні засоби, тому необхідності у залученні свідків не було.
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , накладено у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП та в строки, передбачені ст. 38 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та задоволення апеляційної скарги - відсутні.                
       На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

                                       ПОСТАНОВИЛА: 
       
       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Іванько О. С. залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя