УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

18 травня 2022 року 
м. Київ
справа № 0440/6728/18
адміністративне провадження № К/9901/48296/21  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Коваленко Н.В.,
суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М.,  
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні другого відповідача - Міністерство внутрішніх справ України, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

05 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

-          визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо проведення з 01 січня 2016 року перерахунку його пенсії відповідно до Закону України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей, Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, які звільнилися з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", постанови Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2015 року № 947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268";

-          визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо зменшення максимального - основного розміру вже призначеної йому пенсії з 80% від відповідної суми грошового забезпечення до 70%, при здійсненні перерахунку пенсії; 

-          визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії ГУ МВС в Дніпропетровській області щодо виготовлення та направлення до ГУ ПФУ для перерахунку його пенсії довідки від 29 березня 2018 року №83/35022 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою №988, без врахування інших додаткових видів грошового забезпечення, які були складовими грошового забезпечення, та враховані при призначені пенсії в 2014 році, а саме: надбавки за виконання особливо важливих завдань - у розмірі 50 % та премії у розмірі - 100 %; 

-          зобов`язати Ліквідаційну комісію ГУ МВС в Дніпропетровській області виготовити та направити до ГУ ПФУ щодо нього нову довідку про розмір грошового забезпечення, з повною реальною інформацією за формою, передбаченою Додатком 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393", з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою № 988, з 01 січня 2016 року, а саме: посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років (50%), з включенням до сум грошового забезпечення інших додаткових видів грошового забезпечення і премії, які були складовими при призначені пенсії з 2014 року, а саме: надбавка за виконання особливо важливих завдань - 50 %; премія - 100 %, в наступних розмірах: посадовий оклад - 2700, 00 грн, оклад за військове звання - майор поліції - 2000, 00 грн, процентна надбавка за вислугу років - 50 % - 2350, 00 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 50 % - 3525,00 грн, премія - 100 % - 10 575,00 грн; 

-          зобов`язати ГУ ПФУ після надходження нової довідки про розмір грошового забезпечення щодо нього, з повною реальною інформацією, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою №988, провести йому перерахунок пенсії за вислугу років, починаючи з 01 січня 2016 року на підставі наданих МВС даних відповідно до Закону № 900-VIII, статті 63 Закону № 2262-ХІІ, постанови № 988, з врахуванням нової довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Ліквідаційною комісією ГУ МВС в Дніпропетровській області, а саме: посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років (50%), надбавка за виконання особливо важливих завдань - 50%; премії 100%, в наступних розмірах: посадовий оклад - 2700, 00 грн, оклад за військове звання - майор поліції - 2000, 00 грн, процентна надбавка за вислугу років 50 % - 2350, 00 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 50 % - 3525, 00 грн, премія 100 % - 10 575, 00 грн, провівши нарахування і виплату різницю недоплаченої пенсії за весь період з 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру та, з урахуванням відсотку максимального - основного розміру пенсії, який встановлено при призначенні пенсії у розмірі 80 %, від відповідної суми грошового забезпечення з урахуванням індексації та інфляції, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 березня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо зменшення (максимального) основного розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років під час її перерахунку з 80 % від відповідної суми грошового забезпечення до 70 % від відповідної суми грошового забезпечення. 

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відшкодування судового збору в розмірі 704,80 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року, ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано протиправними дії Ліквідаційної комісії ГУ МВС в Дніпропетровській області щодо виготовлення та направлення до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області для перерахунку пенсії ОСОБА_1 довідки від 29 березня 2018 року № 83/35022 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою КМУ № 988, без урахування інших додаткових видів грошового забезпечення, які були складовими грошового забезпечення, та враховані при призначені пенсії в 2014 році, якими є: надбавка за виконання особливо важливих завдань - у розмірі 50 % та премії у розмірі - 100 %.

Зобов`язано Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Дніпропетровській області виготовити та направити до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення для здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно зі ст.ст. 51, 63 Закону № 2262-XII, Закону № 900-VIII, Постанови КМУ № 988, складеною за формою, передбаченою Додатком 2 до Постанови КМУ № 45, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою КМУ від 11 листопада 2015 року № 988, з 01 січня 2016 року, а саме, з зазначенням: посадового окладу - у розмірі 2 700,00 грн, окладу за спеціальним званням майор поліції - у розмірі 2 000,00 грн, 50 % надбавки за вислугу років - у розмірі 2 350,00 грн, 50 % надбавки за виконання особливо важливих завдань -  3 525,00 грн, премії 100 % - 10 575,00 грн.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо зменшення (максимального) основного розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років під час її перерахунку з 80 % від відповідної суми грошового забезпечення до 70 % від відповідної суми грошового забезпечення.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області після надання довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за відрахуванням раніше виплачених сум пенсії за вислугу років - з 01 січня 2016 року згідно із Законом № 900-VIII, ст. ст. 51, 63 Закону № 2262-XII, Постанови КМУ від 11.11.2015 № 988.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнено на користь ОСОБА_1 відшкодування судових витрат за сплату судового збору в загальному розмірі 7 048,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та Ліквідаційної комісії ГУ МВС в Дніпропетровській області солідарно.

Ухвалою Верховного Суду від 16 вересня 2020 року та 19 жовтня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області в особі ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року у справі №0440/6728/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні другого відповідача - Міністерство внутрішніх справ України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

27 вересня 2021 року до Третього апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про виправлення недоліків (описок, очевидних помилок, неточностей та незрозуміле формулювання) у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року у справі № 0440/6728/18.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 про виправлення недоліків (описок, очевидних помилок, неточностей та незрозуміле формулювання) у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року у справі № 0440/6728/18 задоволено частково. Виправлено допущені описки, а саме:  вірно вказано в шостому абзаці резолютивної частини: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області після надання довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , з урахуванням   раніше виплачених сум пенсії за вислугу років - з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статей   51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,   постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

В задоволенні решти заяви про виправлення недоліків (описок, очевидних помилок, неточностей та незрозуміле формулювання) в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року у справі № 0440/6728/18 відмовлено.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху. Визнано неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження ухвали суду та відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Скаржнику встановлено десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наданням підтверджуючих доказів дати отримання оскаржуваного судового рішення.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 17 січня 2022 року скаржником 07 лютого 2022 року подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року. Поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження скаржник обґрунтовує тим, що 16 грудня 2021 року він особисто на підставі поданої заяви отримав в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду завірену судом копію ухвали від 23 листопада 2021 року, що підтверджується відповідною розпискою. Касаційну скаргу до Верховного Суду направив рекомендованим поштовим відправленням АТ «Укрпошта» (5190003512586) 26 грудня 2021 року.

Також скаржник зазначає, що у відповідь на його звернення Третій апеляційний адміністративний суд листом вих. № 0440/6728/18/04/1582/21 від 16 грудня 2021 року повідомив, «що відповідно до списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів № 105 від 09 грудня 2021 року на поштову адресу ОСОБА_1 було направлено копію ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року. У разі неотримання рішення він має право звернутися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з відповідною заявою, оскільки відповідно до підпункту 15.14 пункту 15 частини 1 Розділу VI (Перехідні положення) Кодексу адміністративного судочинства України копії судових рішень видаються судом, у якому перебуває справа на момент надходження відповідної заяви».

Скаржник зазначає, що оскаржувану ухвалу станом на 27 січня 2022 поштовим зв`язком не отримував. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (4900094809873) відправлення поштової кореспонденції АТ «Укрпошта» було здійснено тільки 23 грудня 2021 року, тобто через 31 день після постановлення ухвали суду від 23 листопада 2021 року. Водночас, поштове відправлення повернулося із відміткою «Відправлення не вручене під час доставки: інші причини».

28 січня 2022 року та 31 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про видачу підтверджуючих матеріалів щодо отримання ним в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду по заяві від 16 грудня 2021 року - ухвали суду від 23 листопада 2021 року у справі № 0440/6728/18.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом була надана відповідь від 03 лютого 2022 року № 03/9254/22, відповідно до якої ОСОБА_1 отримав в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду 16 грудня 2021 року ухвалу суду від 23 листопада 2021 року, що підтверджується відповідним написом ОСОБА_1 на заяві.

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття касаційного провадження, колегія суддів виходить із такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно із частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Звертаючись до Верховного Суду з касаційною скаргою, скаржник вказує на те, що судом апеляційної інстанції під час виготовлення судового було допущено недоліки (описки і очевидні помилки, неточності та незрозуміле формулювання) в тексті постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року. Вказує, що допущені помилки в резолютивній частині судового рішення можуть ускладнити або навіть унеможливити його виконання.

Скаржник зазначає, що апеляційний суд в ухвалі від 23 листопада 2021 року не дослідив, не здійснив належну перевірку матеріалів адміністративної справи, та не з`ясував всі обставини, що мають значення для справи, зазначені скаржником в заяві до суду недоліки (описки та очевидні помилки), що вчинено з порушенням вимог статей 253, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України. Також, на думку скаржника, суд апеляційної інстанції не врахував та не застосував законодавчі нормативні акти, які підлягали застосуванню та не виконав вимоги Закону, а саме - пункту 10 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», в якому зазначено, що резолютивна частина рішення є завершальною та відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції, а тому повинна містити  чіткі та вичерпні висновки щодо всіх вимог, які були предметом позову, апеляційної та касаційної скарги; пунктів 3, 4 та 7 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VII, в якому суд повинен зазначити дані, визначені, необхідні для подальшого оформлення виконавчого документа, зокрема - повне найменування, місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків тощо.

Вказує на те, що резолютивна частина судового рішення не відповідає вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України в частині необхідності зазначення, зокрема, повного найменування (для юридичних осіб) або прізвища, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) сторін та інших   учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційного коду юридичної особи, реєстраційного номеру облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), за його наявності, або номеру і серії паспорту для фізичних осіб - громадян України. 

Вказує на невідповідність судового рішення частині третій статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України. Вважає, що суд апеляційної інстанції не перевірив факти та не дослідив докази зазначені ОСОБА_1 у заяві до Третього апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року про виправлення недоліків, допущених у резолютивній частині постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року у справі № 0440/6728/18; частинам першій - п`ятій статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також скаржник вказує на те, що суд апеляційної інстанції не дослідив докази та встановив, чи відповідають зазначені скаржником в заяві недоліки, допущені судом в резолютивній частині постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року ознакам згідно пунктів 1, 4 частини п`ятої статті 246, пункту 1 частини шостої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України.  

Зазначає, що судом апеляційної інстанції не було враховано правової позиції, викладеної в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 800/520/16, зокрема, щодо того, що слід вважати опискою в судовому рішенні.

Підсумовуючи вищевикладене, скаржник вважає, що судом апеляційної інстанції не прийнято та не досліджено всіх доказів, які наявні в матеріалах справи та не наведено висновків стосовно викладених у цій заяві фактів, що призвело до винесення незаконної ухвали про відмову у виправленні недоліків (описок та помилок), яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та унеможливлює належне виконання судового рішення.

Також скаржник вказує на те, що судом апеляційної інстанції було порушено вимоги частини третьої статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме - порушено десятиденний строк розгляду заяви про виправлення описки.

Надаючи оцінку зазначеним скаржником підставам касаційного оскарження, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до частини першої статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків тощо. 

Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

При цьому, виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішення не може змінювати судове рішення або доповнювати його новим змістом.

Тобто, предметом виправлення описок чи арифметичних помилок не може бути вмотивованість судового рішення. 

ОСОБА_1 у заяві про виправлення описок і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні не порушує питання виправлення помилок, зумовлених неправильним написанням слів, які мають вплив на зміст судового рішення (його виконання), а фактично просить суд внести зміни в мотивувальну та резолютивну частини постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року, змінивши її зміст, зокрема, шляхом зазначення відповідних реквізитів учасників справи.

Так, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 про виправлення недоліків (описок, очевидних помилок, неточностей та незрозуміле формулювання) у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року у справі № 0440/6728/18  задоволено частково. Виправлено допущені описки, а саме: вірно вказано в шостому абзаці резолютивної частини: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області після надання довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області про грошове забезпечення для перерахунку пенсій, з урахуванням грошового забезпечення поліцейських, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , з урахуванням   раніше виплачених сум пенсії за вислугу років - з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статей   51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,   постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». В задоволенні решти заяви відмовлено.

Щодо іншої частини заяви про виправлення недоліків (описок і очевидних помилок) в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року у справі № 0440/6728/18, колегія суддів апеляційного суду обґрунтовано відмовила у її задоволенні, оскільки вона не містить описок чи арифметичних помилок, а зміст викладених судом обставин та певних висновків не є підставою для внесення виправлень, про які просить заявник, відповідно до   статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як убачається із інформації, отриманої Судом із Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 вже неодноразово звертався до Третього апеляційного адміністративного суду із заявами про виправлення описок (недоліків) постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року, із змісту яких убачається його намір змінити мотивувальну та резолютивну частину судового рішення, що є неприпустимим. 

Зокрема, доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі здебільшого стосуються вимог щодо оформлення виконавчого документа, зокрема, зазначення найменування сторін, їх адрес, відповідних реквізитів, що, на його думку, унеможливлює виконання судового рішення. Колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що відсутність вказаних реквізитів, незважаючи на те, що така вказівка міститься у частині п`ятій статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України, в даному випадку, не впливає на правильність судового рішення, оскільки всі вони мають і можуть бути зазначені у виконавчому документі (виконавчому листі) відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Вирішуючи питання про виправлення описки в судовому рішенні, суд не надає оцінку доказам наявним в матеріалах справи, не встановлює обставини у справі, оскільки такі процесуальні дії вчиняються судом лише під час розгляду справи по суті. У випадку незгоди із наданою судом оцінкою чи неповнотою встановлених обставин у справі, скаржник не позбавлений можливості оскаржити судове рішення, зокрема, наведені в ньому мотиви до суду вищої інстанції. 

Особа, яка вважає, що текст судового рішення чи його резолютивна частина є незрозумілими чи не підлягають виконанню (порядок виконання судового рішення підлягає зміні у зв`язку із об`єктивною неможливістю його виконання), може звернутися до суду, який ухвалив судове рішення, із заявою в порядку статей 252, 254 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Також є необґрунтованими доводи скаржника про те, що судом апеляційної інстанції не враховано висновки, викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 800/520/16, оскільки в силу приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Водночас, з матеріалів касаційної скарги не убачається, що суд апеляційної інстанції не розглянув питання щодо наявних в судовому рішенні помилок (описок). Всі описки, допущені судом апеляційної інстанції були виправлені. При цьому, порушення судом апеляційної інстанції строків розгляду заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому рішенні не є підставою для скасування судового рішення.

Доводи касаційної скарги не містять належних та достатніх підстав, які б спростовували наведений висновок суду апеляційної інстанції. 

Зважаючи на це, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, оскільки зазначені ним неточності в судовому рішенні, у виправленні яких було відмовлено, не є очевидними арифметичними помилками чи описками у розумінні статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи, що зміст ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року, свідчить про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Щодо поданої ОСОБА_1 заяви про виправлення недоліків (описок і очевидних помилок) в ухвалі Верховного Суду від 17 січня 2022 року, колегія суддів зазначає таке.

Як убачається із поданої заяви, ОСОБА_1 просить правильно зазначити: 

У вступній частині (1 абзац 1 арк) ухвали: «перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, третя особа - без самостійних вимог на предмет спору на стороні другого відповідача - Міністерство внутрішніх справ України, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії». 

На думку скаржника, Суд не правильно зазначив порядкові номери відповідачів у справі та не зазначив, що третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні другого відповідача - Міністерство внутрішніх справ України.

Колегія суддів критично оцінює вищевказані доводи скаржника, оскільки вказане обґрунтування не дає підстав вважати, що Судом було допущено помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановкою тощо). Порядкове зазначення сторін у справі не є істотним для розгляду справи. Також не є істотною опискою пропущення Судом у резолютивній частині ухвали слова «строк».

Також скаржник зазначає, що Судом у пунктах 1, 2 резолютивної частини ухвали Верховного Суду від 17 січня 2022 року помилково зазначено дату оскаржуваної ухвали, а саме - « 29 грудня 2021 року» замість вірної дати « 23 листопада 2021 року». Вказана описка є істотною, а тому підлягає виправленню. 

Керуючись статтями 248, 328, 329, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1.          Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

2. Визнати поважними підстави пропуску строку на касаційне оскарження та поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року.

3.          Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні другого відповідача - Міністерство внутрішніх справ України, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

4.          Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 17 січня 2022 року задовольнити частково.

5.          Виправити описку, допущену в ухвалі Верховного Суду від 17 січня 2022 року, зазначивши у пунктах 1, 2 резолютивної частини «..ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року» замість «..ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року».

6.          В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

7.          Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження та виправлення описки, разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач                                                                                 Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                    Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                    В.М. Шарапа