ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року 

м. Київ
справа № 752/9508/17
адміністративне провадження № К/9901/21497/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 28.08.2017 (суддя Колдіна О.О.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2017 (колегія у складі суддів Кузьменка В.В., Василенка Я.М., Степанюка А.Г.) 
у справі № 752/9508/17
за позовом ОСОБА_2 
до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1.          У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просила:
-          визнати протиправними дії відповідача в частині відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до подання Апеляційного суду Рівненської області про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 15.12.2016 № 04.32/1082/16 про суддівську винагороду, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і станом на 15.12.2016 складає 28160 гривень, в розмірі 90% заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 15.12.2016 по день звернення до суду включно, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; 
-          визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті недоплаченого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 15.12.2016 по теперішній час; 
-          зобов`язати здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до подання Апеляційного суду Рівненської області про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 15.12.2016 №04.32/1082/16, відповідно до якого заробітна плата для обчислення довічного грошового утримання становить 28160 гривень, стаж роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання становить 26 років 03 місяці 20 днів в розмірі 90% заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 15.12.2016 по теперішній час включно, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; 
-          зобов`язати виплатити недоплачене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, починаючи з 15.12.2016 по теперішній час.
2.          Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.08.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2017, позов задоволено.
3.          04.11.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга, в якій відповідач просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
4.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.12.2017 відкрито касаційне провадження у справі. 
5.          У зв`язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу було передано для розгляду до Верховного Суду. 

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Вищої ради юстиції № 3114/0/15-16 від 08.12.2016 ОСОБА_2 була звільнена з посади судді Апеляційного суду Рівненської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.
7.          14.12.2016 наказом голови Апеляційного суду Рівненської області № 44 позивач була виключена зі штату Апеляційного суду Рівненської області.
8.          Відповідно до подання Апеляційного суду Рівненської області про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стаж роботи ОСОБА_2 , який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж її роботи становить 26 років 03 місяці 20 днів, заробітна плата для обчислення щомісячного довічного грошового утримання становить 28160 гривень
9.          15.12.2016 ОСОБА_2 звернулась до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
10.          Як встановлено судом, при призначенні довічного грошового утримання судді відповідач зарахував стаж роботи на посаді судді з 14.07.1992 по 30.11.2016, що становить 24 роки 4 місяці 12 днів та призначив довічне грошове утримання в розмірі 88% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді з врахуванням положень п. 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016. Згідно з розпорядженням Пенсійного фонду від 30.01.2017 розмір пенсії ОСОБА_2 , становить 24780 гривень 80 копійок, за вирахуванням обов`язкових податків -22380 гривень 20 копійок.
11.          24.03.2017 позивач звернулась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням стажу роботи та заробітку, зазначеного в поданні Апеляційного суду Рівненської області про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 15.12.2016 № 04.32/1082/16.
12.          У здійсненні такого перерахунку їй було відмовлено.
13.          Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулася до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

14.          В обґрунтування позовних вимог позивач покликалася на наявність правових підстав для перерахунку призначеного їй щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
15.          Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність його дій. 

ІV. ОЦІНКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відносно суддів, які звільненні з посади у зв`язку з відставкою за наявності достатнього стажу на посаді судді, до набрання чинності Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у редакції Закону № 1402-VІІІ від 02.06.2016, який діє з 30.09.2016, як і після його вступу в законну силу, обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання здійснюється відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453 від 07.07.2010, згідно якого розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80%. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
17.          Крім того, відповідачем протиправно при розрахунку стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, не було зараховано час навчання у вищому юридичному навчальному закладі.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

18.          У касаційній скарзі відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права.
19.          Скаржник посилається на те, що позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з урахуванням положень, зазначених у п. 25 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VІІІ у розмірі 88% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.
20.          Враховуючи норми статті 137 Закону № 1402-VІІІ від 02.06.2016, зараховано стаж роботи на посаді судді з 14.07.1992 по 30.11.2016, що становить 24 роки 4 місяці 12 днів.
21.          Вимоги позивача в частині зарахування до стажу навчання у вищому юридичному закладі є безпідставними та такими, що суперечать нормам Закону України «Про судоустрій і статус суддів», оскільки вказаний Закон не передбачає зарахування навчання до стажу роботи на посаді судді.
22.          Позивач відзиву на касаційну скаргу не подав.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

23.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків.
24.          У касаційній скарзі відповідач заперечує проти зарахування до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання половини періоду навчання у вищому юридичному закладі.
25.          Верховний Суд вже розглядав справи з таким предметом та підставами спору.
26.          Зокрема у постановах від 19.06.2018 у справі № 243/4458/17, від 28.11.2019 у справі №342/119/17 та від 20.04.2021 у справі № 344/5707/19, Верховний Суд зазначив наступне:

«На момент призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі також - Закон №1402-VIII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 25 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010р., №№41-45, ст. 529; 2015 р., №№18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
Згідно з пунктом 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VІІ судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Згідно з пунктом 11 розділу ХІІІ «;Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI (далі також - Закон №2453-VI, в редакції, чинній до 28.03.2015) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини четвертої статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ (далі також - Закон № 2862-ХІІ, в редакції, чинній на момент призначення позивача на посаду судді арбітражного суду Івано-Франківської області) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.
Відповідно до пункту 1 Указу Президента України за №584/95 від 10.07.1995 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (в редакції, чинній на момент призначення позивача на посаду судді арбітражного суду Івано-Франківської області) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.
Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить більше ніж 17 років (при достатніх 10), суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що до стажу роботи, який дає судді право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, враховується також половина строку навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету імені Івана Франка <…>»

27.          Суд не знаходить підстав для відступу від вказаних правових висновків у справі, що розглядається.
28.          У цій справі суди встановили, що стаж роботи позивача на посаді судді становить більше ніж 24 років (при достатніх 10), а тому дійшли вірного висновку про те, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання  зарахуванню підлягає час навчання ОСОБА_2 на денному відділенні Української юридичної академії ім. Ф.Е. Дзержинського за період з 01.09.1987 по 30.06.1991 (половина навчання).
29.          За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
30.          Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
31.          Судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись статтями 341, 343, 350, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області  залишити без задоволення.
Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 28 серпня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року у справі №   752/9508/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя                                                                                                                             В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                                             А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                                             О.П. Стародуб