Дата документу 08.06.2022 Справа № 333/3270/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №333/3270/20                     Головуючий у 1 інстанції Наумова І.Й.
Провадження № 22-ц/807/1063/22 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
08 червня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.
суддів: Кухаря С.В.,
Бєлки В.Ю.

за участю секретаря судового засідання Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної події,-
В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної події.
В обґрунтування вимог зазначено, що 27.01.2020 року о 10.00 год. на перехресті вул. Яхненківської та вул. Симиренківської у м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного йому автомобіля «ГАЗ» д.р НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля «Dacia Logan» д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . 
Внаслідок вказаної ДТП належний йому автомобіль «ГАЗ» д.р.н. НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень, з огляду на що він отримав реальні збитки.
За постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.20 року по справі №199/1085/20 ОСОБА_2 , який 27.01.2020 року о 10.00 год. безпосередньо керував автомобілем «Dacia Logan» д.р.н. НОМЕР_2 на перехресті вул. Яхненківської та вул. Симиренківської у м. Дніпрі та скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль «ГАЗ» д.р.н. НОМЕР_1 , було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 340 гривень.
Рішенням МТСБУ по справі №66158 йому здійснено страхове відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням належного йому автомобіля «ГАЗ» д.р.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП, що сталася 27.01.2020 року з вини водія ОСОБА_2 на суму 20391,89 гривень. 
Позивач зазначає, що внаслідок ДТП, що сталася 27.01.2020 року з вини водія ОСОБА_2 йому завдано матеріальної шкоди, реальний розмір якої становить 85588,68 гривень та яка є його збитками/втратами, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням належного йому майна - автомобіля «ГАЗ» д.р.н. НОМЕР_1 , що підтверджується висновком №7478 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 15.05.2020 року. 
Він, як власник автомобіля «ГАЗ» д.р.н. НОМЕР_1 , якому завдано майнову шкоду внаслідок ДТП, що сталася 27.01.2020 року, має право на відшкодування збитків у повному обсязі. 
З урахуванням того, що страхове відшкодування, здійснене йому МТСБУ в рамках справи №66158, є недостатнім для повного відшкодування матеріальної шкоди, завданої йому, як власнику автомобіля «ГАЗ» д.р.н. НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження у ДТП, особисто ОСОБА_2 , який безпосередньо винно пошкодив належне йому майно, зобов`язаний сплатити різницю між фактичним розміром завданої йому матеріальної шкоди (85588,68 гривень) і сплаченим страховим відшкодуванням (20391,89 гривень), яка становить 65196,79 гривень (розраховано як арифметична різниця між фактичним розміром завданої йому матеріальної шкоди 85558,68 гривень і сплаченим йому страховим відшкодуванням 20391,89 гривень).
З огляду на те, що для визначення фактичного розміру шкоди, завданої йому ОСОБА_2 майнової шкоди, він був вимушений провести експертне дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку оплативши його вартість в сумі 3000 гривень. 
Враховуючи наведене, просив суд стягнути з ОСОБА_2 в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої йому, як власнику автомобілю «ГАЗ» д.р.н НОМЕР_1 , 68 196,79 гривень, 3000 гривень - сума витрат, які він зробив для відновлення свого порушеного матеріального права, це грошова сума, сплачена ним за проведення експертного дослідженні автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 15.05.2020 року та судовий збір в сумі 840,80 гривень.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної події, грошові кошти у розмірі 7790,30 грн., та витрати на сплату судового збору у розмірі 96,02 грн., всього на суму 7886,32 грн..
В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
ОСОБА_2 надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції у цій справі залишити без змін.
Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.
Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.
Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 27.01.2020 року о 10.00 год. на перехресті вул. Яхненківської та вул. Симиренківської у м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного йому автомобіля «ГАЗ» д.р НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля «Dacia Logan» д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .. Внаслідок вказаної ДТП належний позивачу автомобіль «ГАЗ» д.р.н. НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень. За постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2020 року по справі №199/1085/20 ОСОБА_2 , який 27.01.2020 року о 10.00 год. безпосередньо керував автомобілем «Dacia Logan» д.р.н. НОМЕР_2 на перехресті вул.Яхненківської та вул.Симиренківської у м.Дніпрі та скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль «ГАЗ» д.р.н. НОМЕР_1 , було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 340 гривень (а.с.6-8).
Згідно матеріалів справи МТСБУ: 66158 (а.с.57-108) щодо ДТП, яка мала місце 27.01.2020 року за участю ТЗ марки ГАЗ з номерним знаком НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , як власник зазначеного автомобіля 16.03.2020 року звернувся з заявою до Моторно (транспортного) страхового бюро України щодо відшкодування йому оціненої шкоди заподіяної в результаті даної  ДТП. На час ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Dacia Logan»  д.р.н.  НОМЕР_2 ОСОБА_2 не була застрахована. На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника ТЗ марки ГАЗ з номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_1 , яким керував ОСОБА_3 була застрахована в «Евронс Україна» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземний транспортних засобів Серії АО/ 0362019.
Згідно зі звітом № 270120  з оцінки вартості матеріальних збитків, завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю «ГАЗ330202 СПГ» д.р.н.  НОМЕР_1 в дорожньо-транспортній пригоді, проведеної оцінювачем-товарознавцем ОСОБА_5 на підставі договору, укладеного між Моторне (транспортне) страхове бюро України та ФОП « ОСОБА_5 », ринкова вартість автомобіля ГАЗ 330202 СПГ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 визначена порівняльним підходом складає: 70 582,05 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля ГАЗ 330202 СПГ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 пошкодженого в результаті ДТП становить: 28 775,34 грн. з ПДВ. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля ГАЗ 330202 СПГ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 пошкодженого в результаті ДТП становить: 20 985,04 грн. з ПДВ. Вартість матеріальних збитків завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю ГАЗ 330202 СПГ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті ДТП становить: 20 985,04 грн. з ПДВ.
Встановлено, що  листом МТСБУ від 17.04.2020 року № 3.1-02/12233   ОСОБА_6 повідомлено, що МТСБУ розглянуло справу щодо відшкодування шкоди, заподіяної ОСОБА_6  в результаті ДТП, яка мала місце 27.01.2020 року за участю ТЗ марки ГАЗ з номерним знаком НОМЕР_1 та відповідно до пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), МТСБУ прийняло рішення про виплату ОСОБА_6 відшкодування шкоди в розмірі 20391, 89 грн. (а.с.9).
МСТБУ розрахувало розмір страхового відшкодування, зменшило суму, встановлену звітом на розмір ПДВ - 556,45 грн. та на вартість метизів - 36,70 грн. та виплатило потерпілому ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 20 391, 89 грн. (а.с.130).
Факт отримання від МСТБУ страхового відшкодування в розмірі 20 391, 89 грн. визнано позивачем та його представником.
Відповідно висновку № 7478 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 15 травня 2020 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля ГАЗ 330202 СПГ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП становить 85588, 68 грн., ринкова вартість автомобіля ГАЗ 330202 СПГ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 в пошкодженому стані становить 41 752, 59 грн. (а.с.10-21).
Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №7478 від 04.05.2020 року ОСОБА_1 . ЧП ОСОБА_7 за експертне дослідження автомобіля ГАЗ 330202 СПГ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 сплачено 3000 грн. (а.с.22).
Судом першої інстанції в ході розгляду справи з пояснень оцінювача-товарознавця  ОСОБА_5  встанволено, що оцінка вартості матеріальних збитків, завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю «ГАЗ330202 СПГ» д.р.н. НОМЕР_1 в дорожньо - транспортній пригоді була визначена на підставі акту огляду пошкоджень зазначеного автомобіля та за методикою, зазначеною у звіті №270120. Ним проводився зовнішній огляд пошкодженого автомобіля, акт огляду складений на підставі цього зовнішнього огляду.
Експерт - автотоварознавець ОСОБА_7 надав пояснення, що оцінка вартості матеріальних збитків, завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю «ГАЗ330202 СПГ» д.р.н. НОМЕР_1 в дорожньо - транспортній пригоді була визначена з урахуванням курсу долара на день оцінки та вважає, що оцінка була проведена за різними бюлетенями, ніж оцінювачем - товарознавцем ОСОБА_5, а також з урахуванням дослідження всіх пошкоджених деталей зазначеного автомобіля, тому визначена ним ринкова вартість автомобіля відрізняється від визначеної ринкової вартості та вартості матеріальних збитків, зазначених у звіті № № 270120 від 10.0.2020 року, складеного ОСОБА_5 .
Судом першої інстанції вірно визначено характер спірних правовідносини та норми, що їх регулюють.
Положеннями ч.1 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За приписами ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що сторонами у справі не оспорюється обставина ДТП, наявність вини відповідача та отримання позивачем суми страхового відшкодування у розмірі 20391, 89 грн. 
Предметом спору є відшкодування моральної шкоди та недостатність, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна.
В силу приписів статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Враховуючи приписи п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що   відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі ст.1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, з якою погодився і Верховний Суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц.
В справі, що переглядається, предметом спору є недостатність, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна.
Положеннями ч.ч. 1,2 ст. 22 ЦК України визначено, що  особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що різниця між виплаченою ОСОБА_1 страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. А тому, саме ОСОБА_2 , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити ОСОБА_1 таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суд першої інстанції правомірно прийняв за основу звіт № 270120  з оцінки вартості матеріальних збитків, завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю «ГАЗ330202 СПГ» д.р.н.  НОМЕР_1  в дорожньо - транспортній пригоді, проведеної оцінювачем-товарознавцем ОСОБА_5 на підставі договору, укладеного між Моторне (транспортне) страхове бюро України та ФОП « ОСОБА_5 », складений на підставі акту огляду зазначеного автомобіля за участю ОСОБА_1 , використаний МТСБУ при визначенні страхового відшкодування з яким ОСОБА_1 погодився та не оспорював у встановленому порядку. 
В акті огляду зафіксовано вичерпний перелік пошкоджень, пов`язаних з ДТП і зауваження щодо його змісту позивачем ОСОБА_1 не зазначено.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги наданий позивачем висновок № 7478 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 15 травня 2020 року.
Відомості про фактичне здійснення ремонту автомобіля позивача, в матеріалах справи відсутні.
Так, згідно із звітом № 270120  з оцінки вартості матеріальних збитків, завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю «ГАЗ330202 СПГ» д.р.н. НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту автомобіля ГАЗ 330202 СПГ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 пошкодженого в результаті ДТП становить: 28 775,34 грн. з ПДВ, а вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля ГАЗ 330202 СПГ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 пошкодженого в результаті ДТП становить: 20 985,04 грн. з ПДВ.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що страховиком виплачено  ОСОБА_1  розмір страхового відшкодування, що складає вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля ГАЗ 330202 СПГ державний реєстраційний номер  НОМЕР_1 20 391, 89 грн., (із розрахунку відшкодування з 20 985,04 грн. - ПДВ - 556,45 грн. та на вартість метизів - 36,70 грн).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 становить 7790,30 грн. з ПДВ., із розрахунку 28 775,34 грн. з ПДВ.  (вартість відновлювального ремонту автомобіля ГАЗ 330202 СПГ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 пошкодженого в результаті ДТП) мінус 20 985,04 грн. з ПДВ (вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля ГАЗ 330202 СПГ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 пошкодженого в результаті ДТП).
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Судом першої інстанції вірно вставнолено, що оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із ОСОБА_2 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
При цьому, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (пункт 46 рішення). Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі скаржник.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Частиною першою статті 229 ЦПК України передбачено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Докази та обставини, ні які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права. 
На підставі наведеного, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права. 
Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.
З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2021 року у цій справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 13 червня 2022 року.

Головуючий

Судді: