ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4781/22 Справа № 185/8871/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Врона А. О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2022 року        Дніпровський Апеляційний суд у складі: 
головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»
на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2022 року, - 

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 16057,83 грн та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що згідно договору № б/н від 07 липня 2006 року відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 27.10.2020 року заборгованість за кредитним договором склала – 16057,83 грн, з якої 12175,20 грн – заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3882,63 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.2-3).

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2021 року у справі № 185/8871/20 позов АТ КБ “ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом від 07 липня 2006 року у розмірі 12317 грн 08 коп., з якої заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 12175,20 грн, заборгованість за процентами в розмірі 141,88 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» витрати на судовий збір у розмірі 1612 грн 33 коп. (а.с.71-73).

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року у справі № 185/8871/20 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом АТ КБ “ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості — задоволено у повному обсязі. Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2021 року у справі № 185/8871/20 скасовано та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.102-103).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2022 року в задоволенні позовної заяви АТ КБ “ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовлено в повному обсязі (а.с.209-212).

Не погодившись з рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове, яким позов банку задовольнити (а.с.101-109).

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
Зважаючи на те, що ціна позову у даній справі 16057,83 грн. та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 липня 2006 року відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, а саме грошових коштів, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, базова процентна ставка узгоджена 36 % на рік з розрахунку 360 днів у році.
З вищевказаної анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифи складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
До кредитного договору банк додав Умови та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.
Як вбачається із пункту 3.2 Умов надання банківських послуг клієнт надає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку у будь-який час змінювати (зменшувати, збільшувати чи анулювати) кредитний ліміт.
Відповідно до пункту 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.
За змістом 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договору.
Згідно пункту 6.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором, позичальник зобов`язався на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту на овердрафту), оплати винагороди банку.
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості до позову вбачається, що станом на 27.10.2020 року заборгованість за кредитним договором склала – 16057,83 грн, з якої 12175,20 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3882,63 грн – заборгованість за простроченими відсотками.
Як вбачається з розрахунку заборгованості від 27.01.2022 року за наданим кредитом суми грошових коштів, які відповідач перераховував Банку для погашення заборгованості за кредитом, Банк використовував для погашення нарахованої відсотків у збільшеній процентній ставці, пені, оплата яких між сторонами узгоджена не була, як вже було зазначено вище.
Як вбачається з виписки за договором № б/н за період 01.01.1999-26.01.2022 станом на 27.01.2022 року Банком вказано, що борг відповідача складає 16 057,83 грн.
Досліджуючи вказану виписку за період з 06.04.2015 до 01.10.2020, суд прийшов до висновку, що відповідачем було використано кредитних коштів банку на загальну суму 50978,09 грн. з розрахунку: станом на 31.03.2015 року заборгованість по картці – 1894,94+24,48 грн. - 06.04.2015 року, 236,61 грн. – 11.04.2015 року, 25,29 грн. – 16.04.2015 року, 55,85 грн. – 16.05.2015 року, 834,08+107 грн. – 28.05.2015 грн., 20,33 грн. - 25.06.2015 року, 799,46 грн. – 27.06.2015 року, 26,36 грн. – 16.07.2015 року, 670,53 грн. – 25.07.2015 року, 21,80 грн. – 30.07.2015 року, 74,25 грн. – 04.08.2015 року, 20,13 грн. – 18.08.2015 грн., 21,25 грн. – 03.09.2015 року, 22,69 грн. – 16.09.2015 року, 22,69 грн. – 20.10.2015 року, 165,18 грн. – 24.10.2015 року, 57,77+40,21+34,35 грн. – 30.10.2015 року, 2094,56 грн. – 04.11.2015 року, 48,99 грн. – 16.11.2015 року, 4,48 грн. – 25.12.2015 року, 30,60+137,25 грн. – 31.12.2015 року, 107 грн. – 03.01.2016 року, 192,37+87,75 грн. – 04.01.2016 року, 29,64 грн. – 25.01.2016 року, 424 грн. – 27.01.2016 року, 69,15 грн. - 28.01.2016 року, 52,45 грн. - 29.01.2016 року, 107+194,59+64,19 грн. - 30.01.2016 року, 47,95 грн. – 01.02.2016 року, 106,84 грн. – 02.02.2016 року, 95,30 грн. – 04.02.2016 року, 162,66 грн. – 14.02.2016 року, 212 грн. – 17.02.2016 року, 191,19 грн. – 20.02.2016 року, 22,35 грн. – 25.02.2016 року, 212 грн. – 29.02.2016 року, 29,64 грн. – 19.03.2016 року, 162 грн. – 18.04.2016 року, 35,50 грн. – 19.04.2016 року, 24,85+47,80 грн. – 20.04.2016 року, 424 грн. – 28.04.2016 року, 107+33,49+19,30 грн. – 30.04.2016 року, 93,20 грн. – 01.05.2016 року, 122,01 грн. – 02.05.2016 року, 36,40 грн. – 05.05.2016 року, 125,84 грн. – 06.05.2016 року, 212 грн. – 08.05.2016 року, 212 грн. – 10.05.2016 року, 105,65 грн. – 14.05.2016 року, 89,49 грн. – 16.05.2016 року, 375 грн. – 21.05.2016 року, 116,25+155,66+45,85 грн. – 28.05.2016 року, 90,10 грн. – 03.06.2016 року, 178,53+32,20 грн. – 04.06.2016 року, 107 грн. – 05.06.2016 року, 56,65 грн. – 06.06.2016 року, 89,49 грн. – 16.06.2016 року, 10400 грн. – 18.06.2016 року, 49,02 грн. – 16.07.2016 року, 1175,39 грн. - 25.07.2016 року, 2058,20 грн. – 11.08.2016 року, 647+219,55 грн. – 14.08.2016 року, 424 грн. – 17.08.2016 року, 72,86 грн. – 20.08.2016 року, 1219,19 грн. – 25.08.2016 року, 88,56 грн. – 04.09.2016 року, 39,90 грн. – 16.09.2016 року, 1219,19 грн. – 25.09.2016 року, 20 грн. – 13.10.2016 року, 53,55 грн. – 16.10.2016 року, 1219,19 грн. – 25.10.2016 року, 75,85 грн. - 29.10.2016 року, 107 грн. - 04.11.2016 року, 42+123,80 грн. - 05.11.2016 року, 46,95 грн. - 06.11.2016 року, 122,33 грн. – 15.11.2016 грн, 64,26 грн. – 16.11.2016 року, 15,50+107+110,15 грн. - 18.11.2016 року, 212 грн. – 19.11.2016 року, 75,60 грн. – 19.11.2016 року, 212 грн. – 22.11.2016 року, 1219,19 грн. – 25.11.2016 року, 1047 грн. – 30.11.2016 року, 12,43 грн. – 16.12.2016 року, 1099 грн. - 20.12.2016 року, 1219,19 грн. – 25.12.2016 року, 298,66 грн. – 25.12.2016 року, 84,75 грн. – 16.01.2017 року, 198,86 грн. – 16.01.2017 року, 69,78+33,35+15,80+13,55 грн. – 19.01.2016 року, 16,80 грн. – 20.01.2017 року, 1219,19 грн. – 25.01.2017 року, 1182,53 грн. – 30.01.2017 року, 19,05 грн. – 01.02.2017 року, 137,25 грн. – 14.02.2017 року, 52,12+16 грн. – 16.02.2017 року, 33,95+69,78+87,73 грн. – 18.02.2017 року, 25,75 грн. – 19.02.2017 року, 140,60 грн. – 21.02.2017 року, 10 грн. – 22.02.2017 року, 1219,19 грн. – 25.02.2017 року, 478,98 грн. – 28.02.2017 року, 52,12 грн. - 16.03.2017 року, 1219,19 грн. - 25.03.2017 року, 133,83+58,88 грн. – 05.04.2017 року, 128,55+171,03 грн. – 16.04.2017 року, 1219,19 грн. 25.04.2017 року, 101,85+49,75+26+109,75 грн. – 28.04.2017 року, 56,50+18+32+50+23+31+31 грн. – 02.05.2017 року, 44+66,56 грн. – 03.05.2017 року, 95,04 грн. - 24.05.2017 року, 1219,19 грн. – 25.05.2017 року, 1219,22 грн. - 25.06.2017 року, 1,08 грн. – 24.11.2017 року, 27,80 грн. – 16.01.2018 року, 18,46 грн. – 16.04.2018 року, 85,62 грн. – 16.05.2018 року, 318 грн. – 30.05.2018 року, 57 грн. – 03.06.2018 року, 65,60+135,80+97 грн. – 04.07.2018 року, 72,50+54,70 грн. – 13.07.2018 року, 57 грн. – 15.07.2018 року, 17,80 грн. – 18.07.2018 року, 8,10 грн. – 19.07.2018 року, 149,90 грн. – 01.08.2018 року, 8,90 грн. – 02.08.2018 року, 16,90 грн. – 02.09.2018 року, 18,50+13+12 грн. – 04.09.2018 року, 7 грн. – 16.09.2018 року, 18,90 грн. – 16.10.2018 року, 26 грн. – 07.11.2018 року, 84 грн. – 09.11.2018 року, 47 грн. – 12.11.2018 року, 33,90 грн. – 13.11.2018 року, 37 грн. – 14.11.2018 року, 75,70+43,40 грн. – 18.11.2018 року, 108,90 грн. – 16.03.2019 року, 212 грн. – 01.05.2019 року.
Відповідачем з метою погашення заборгованості було внесено на картковий рахунок суму в розмірі: 63045,95 грн. з розрахунку 190 грн. - 30.04.2015 року, 100 грн. - 09.05.2015 року, 800 грн. – 27.06.2015 року, 700 грн. - 25.07.2015 року, 195 грн. – 06.08.2015 року, 1000 грн. – 01.10.2015 року, 1200 грн. – 07.10.2015 року, 1400 грн. – 19.10.2015 року, 500 грн. – 07.11.2015 року, 1000 грн. – 06.01.2016 року, 500 грн. – 06.02.2016 року, 200 грн. – 22.03.2016 року, 200 грн. – 01.04.2016 року, 600 грн. – 08.04.2016 року, 200 грн. – 19.04.2016 року, 1000 грн. – 06.05.2016 року, 4500 грн. – 11.06.2016 року, 10435,95 грн. – 25.06.2016 року, 1200 грн. – 09.07.2016 року, 500 грн.+700 грн. – 08.08.2016 року, 1600 грн. – 07.09.2016 року, 1250 грн. – 10.10.2016 року, 440 грн. – 08.11.2016 року, 800 грн. – 23.11.2016 року, 450 грн. – 30.11.2016 року, 495 грн. – 24.12.2016 року, 1000 грн. – 21.01.2017 року, 500 грн. – 08.02.2017 року, 200 грн. -12.02.2017 року, 200 грн. – 09.03.2017 року, 500 грн. – 16.03.2017 року, 550 грн. – 25.04.2017 року, 1200 грн. – 23.05.2017 року, 1000 грн. – 07.07.2017 року, 1500 грн. – 10.08.2017 року, 1500 грн. – 23.09.2017 року, 800 грн.+200 грн. – 24.10.2017 року, 850 грн. – 23.11.2017 року, 740 грн. – 24.12.2017 року, 900 грн. – 05.01.2018 року, 800 грн. – 26.02.2018 року, 800 грн. – 25.03.2018 року, 650 грн.+50 грн. - 25.04.2018 року, 1400 грн. – 23.06.2018 року, 700 грн. – 25.07.2018 року, 800 грн. – 25.08.2018 року, 1000 грн. – 09.10.2018 року, 500 грн. – 25.10.2018 року, 700 грн. – 08.12.2018 року, 1500 грн. – 30.01.2019 року, 750 грн. – 26.02.2019 року, 750 грн. – 23.03.2019 року, 750 грн. – 25.04.2019 року, 800 грн. – 25.05.2019 року, 1500 грн. – 10.07.2019 року, 700 грн. – 06.09.2019 року, 1200 грн. – 23.10.2019 року, 1100 грн. – 06.12.2019 року, 3700 грн. – 21.03.2020 року.
Таким чином, з витягу по руху коштів по розрахунковому рахунку відповідача судом встановлено, що у відповідача наявна переплата за тілом кредиту.
Розмір процентної ставки за користування кредитом у розмірі 36% річних між сторонами погоджено, про що свідчить підписана відповідачем анкета-заява.
Однак, заява позичальника не містить умов сплати процентів за несвоєчасне виконання зобов`язань у підвищеному розмірі.
Із розрахунку заборгованості, наданої банком, вбачається, що проценти на поточну заборгованість нараховані, за період до 01.04.2015 року нараховані у розмірі не більше 36% річних, що обумовлено договором між сторонами. З 01.04.2015 року процентна ставка зросла до 43,20% , 86,40 %, що є більше від обумовленої договором процентної ставки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ “ПриватБанк”, суд першої інстанції виходив із того, що витягом по руху коштів по розрахунковому рахунку відповідача встановлено, що у відповідача наявна переплата за тілом кредиту. Розмір процентної ставки за користування кредитом у розмірі 36% річних між сторонами погоджено, про що свідчить підписана відповідачем анкета-заява. Однак, заява позичальника не містить умов сплати процентів за несвоєчасне виконання зобов`язань у підвищеному розмірі. Із розрахунку заборгованості, наданої банком, вбачається, що проценти на поточну заборгованість нараховані, за період до 01.04.2015 року нараховані у розмірі не більше 36% річних, що обумовлено договором між сторонами. З 01.04.2015 року процентна ставка зросла до 43,20% , 86,40 %, що є більше від обумовленої договором процентної ставки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). 
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Із розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку, в якому міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей вбачається, що відповідачем було витрачено коштів за отриманими картками за період з 06.04.2015 до 01.10.2020, на загальну суму 50978,09 грн., а внесено на погашення заборгованості 63045,95 грн. 
Розмір процентної ставки за користування кредитом у розмірі 36% річних між сторонами погоджено, про що свідчить підписана відповідачем анкета-заява.
Однак, заява позичальника не містить умов сплати процентів за несвоєчасне виконання зобов`язань у підвищеному розмірі.
Із розрахунку заборгованості, наданої банком, вбачається, що проценти на поточну заборгованість нараховані, за період до 01.04.2015 року нараховані у розмірі не більше 36% річних, що обумовлено договором між сторонами. З 01.04.2015 року процентна ставка зросла до 43,20% , 86,40 %, що є більше від обумовленої договором процентної ставки.
Між тим, проценти за користування кредитним коштами нараховувались банком починаючи з березня 2016 року за іншою ставкою, а саме – 2,90%, 3,60%, 3,50%, 3,40%, яка сторонами не узгоджувалась в письмовому виді. При цьому частину із сплачених коштів позивачем безпідставно було спрямовано на погашення відсотків. Правові підстави для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками в іншому розмірі відсутні, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.
Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19).
Саме така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19).

Оскільки за період з 06.04.2015 до 01.10.2020 року відповідачем було витрачено 50978,09 грн., а внесено на погашення заборгованості 63045,95 грн., що значно перевищує заявлену банком у позові суму заборгованості за наданим кредитом, правові підстави для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором відсутні.
За таких обставин, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, дійшов обґрунтованого висновку про необґрунтованість позовних вимог.
Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
При вирішенні справи, суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» – залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: