ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2022 року 
м. Київ
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
cудді-доповідача - Чумаченко Т.А.,
суддів - Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,
провівши попередній розгляд справи №240/32813/21
за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування вимоги,
за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року (прийняту в складі головуючого судді Гуріна Д.М.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від         19 квітня 2022 року (прийняту в складі: головуючого судді Білої Л.М., суддів   Матохнюка Д.Б., Гонтарука В.М.),
УСТАНОВИВ:
І. Рух справи
1.           ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області (далі - ГУ ДПС у Житомирській області) про визнання протиправною та скасування вимоги від 10.11.2020 №0-231390-51 У про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в розмірі 28113,72 грн. 
2.          Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом: 
- зупинення стягнення за виконавчим провадженням ВП №67159271, відкритого на підставі постанови державного виконавця Богунського відділу ДВС у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 19.10.2021 про стягнення з неї на підставі вимоги про сплату боргу №Ф-231390-51 У на користь ГУ ДПС у Житомирській області  заборгованості по сплаті єдиного внеску у розмірі 83666,69 грн; 
- заборони ГУ ДПС у Житомирській області і відділу ДВС у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) вчиняти дії, направлені на стягнення з неї грошових коштів на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 10.11.2020 №Ф-231390-51 У в розмірі 28113,72 грн у виконавчому провадженні №67159271.
3.          Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня            2022 року, задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову:
- вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням ВП №67159271, відкритого на підставі постанови державного виконавця Богунського відділу ДВС у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції                             (м. Хмельницький) від 19.10.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на підставі вимоги про сплату боргу №Ф-231390-51 У на користь ГУ ДПС у Житомирській області заборгованості по сплаті єдиного внеску у розмірі 83666,69 грн, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №240/32813/21; 
- заборонено ГУ ДПС у Житомирській області і відділу ДВС у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) вчиняти дії, направлені на стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 10.11.2020 №Ф-231390-51 У в розмірі 28113,72 грн у виконавчому провадженні №67159271, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №240/32813/21.
4.          Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем розпочато примусове виконання вимоги ГУ ДПС у Житомирській області про сплату боргу (недоїмки) від 10.11.2020 №Ф-231390-51 У, яка є предметом спору у справі, а тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача у разі вирішення спору на її користь, а вжиття судом таких  заходів не порушить права та законні інтереси стягувача (відповідача) або інших осіб.
5.          Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.
6.          Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року залишено без змін. 
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
7.          24 травня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУ ДПС у Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року.
8.          За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 травня               2022 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Чумаченко Т.А., суддям Васильєвій І.А., Юрченко В.П.
9.          Ухвалою Верховного Суду від 09 червня 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року.
ІІІ. Доводи касаційної скарги та заперечень на неї.
10.          Касаційну скаргу відповідач мотивує тим, що позивачка не довела та документально не підтвердила обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди її правам та інтересам, які б унеможливили їх захист без вжиття заходів забезпечення позову до ухвалення рішення по суті позовних вимог.
11.          Просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.
12.          Позивач не скористалася правом подання відзиву на касаційну скаргу.
ІV. Позиція Верховного Суду
13.          Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначені      статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС  України), колегія суддів зазначає таке.
14.          Частинами першою та другою статті 150 КАС України перебачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити встановлені цією статтею заходи забезпечення позову.
15.          Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
16.          Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.
17.          Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).
18.          В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).
19.          Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, зокрема для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
20.          Для забезпечення позову суд на підставі доказів та з огляду на обставини справи, поведінку учасників має переконатися, що загроза ускладнення виконання рішення суду чи ефективного захисту такого права дійсно існує. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, передбачені в пункті 1 частини другої статті 150 КАС України.
21.          Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, що прийнята Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
22.          Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.
23.          При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
24.          Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
25.          Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
26.          Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
27.          Відповідно до пункту 5 частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
28.          Згідно з частиною четвертою статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
29.          За змістом пункту 2 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
30.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою державного виконавця Богунського відділу ДВС у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 19.10.2021 відкрито виконавче провадження з виконання податкової вимоги ГУ ДПС у Житомирській області №Ф-231390-51 У від 10.11.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС у Житомирській області заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 83666,69 грн.
31.          Отже, суди попередніх інстанцій обґрунтовано вказали на існування підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки оспорювана у цій справі вимога про сплату боргу №Ф-231390-51 У від 10.11.2020 є виконавчим документом, на підставі якого відповідачем звернуто стягнення у безспірному порядку, а виконавчою службою відкрито виконавче провадження. 
32.          Доводи касаційної скарги не підтверджують обставин неправильного застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права при вирішенні цієї справи.
VI. Висновки за результатом розгляду касаційної скарги 
33.          Суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що  обраний позивачем спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.
34.           Відповідно до   статті 350 КАС України   суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених   статтею                  341 цього Кодексу   межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 341,   343,   349,   350,   355,   356,   359 КАС України, 

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена. 
         
Судді:                                                                                                               Т.А. Чумаченко                                        
                                                                                                                  І.А. Васильєва                                                                                                                    
                                                                                                                   В.П. Юрченко