Дата документу 22.06.2022 Справа № 336/272/22

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
22 червня 2022 року
м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 336/272/22
Провадження № 22-ц/807/1511/22

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Кримської О.М. (суддя-доповідач),
суддів: Дашковської А.В., Кочеткової І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2022 року у складі судді Галущенко Ю.А. про повернення позовної заяви у справі за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» до Комісії по трудовим спорам структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонного депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування рішення комісії по трудовим спорам,
В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року Акціонерне Товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» звернулось до суду з позовом до Комісії по трудовим спорам структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонного депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування рішення комісії по трудовим спорам.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2022 року позовну заяву залишено без руху, оскільки вона подана без дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2022 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись такої ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» подало апеляційну скаргу.

У апеляційній скарзі позивач зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що копія ухвали суду першої інстанції від 11.01.2022 «про залишення позовної заяви без руху» була направлена позивачу лише 15.02.2022, а отримана уповноваженою особою позивача – 18.02.2022. 
Тобто, на час отримання копії ухвали суду від 11.01.2022 позивач в будь-якому разі був позбавлений можливості для усунення недоліків, так як 09.02.2022 суд першої інстанції постановив ухвалу «про повернення позовної заяви» внаслідок не усунення недоліків позову. 
Оскільки на час постановлення оскаржуваної ухвали «про повернення позовної заяви», суд першої інстанції не мав доказів отримання позивачем ухвали «про залишення позову без руху» від 11.01.2022, скаржник просить ухвалу «про повернення позовної заяви» скасувати, а цивільну справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі. 

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві ( заявникові) (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Учасникам справи своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що, згідно із ч. 3 ст. 360 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» звернулось до суду з позовом до Комісії по трудовим спорам структурного підрозділу «Запорізьке моторвагонного депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування рішення комісії по трудовим спорам.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2022 року визнано, що позовна заява містить недоліки, тому позивачу було надано строк на усунення недоліків позовної заяви – п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 

Постановляючи ухвалу про залишення без руху позовну заяву АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», суд першої інстанції виходив із того, що вона не відповідає вимогам положень ч. 3 ст. 175 та ч. 4 ст. 177 ЦПК України, так як позивачем не долучено до позову копій документів на зміст яких останній посилається у позові, а саме: копії наказу № 333/ОС «По особовому складу» від 09.12.2021 «Про відсторонення ОСОБА_1 », статуту АТ Укрзалізниця та положення про регіональну філію. Позивачем також не було підтверджено факту працевлаштування ОСОБА_1 слюсарем з ремонту рухомого складу «Запорізького моторвагонного депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», не надано доказів не пропущення строку на звернення до суду із цим позовом, а також не надано доказів на підтвердження сплати судового збору у сумі 2481,00 грн. 

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви визначено у ст. 175 ЦПК України, а положеннями ст. 177 ЦПК України передбачено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. 
Положення ч. 3 ст. 175 ЦПК України встановлює вимоги до змісту позовної заяви, що мають бути дотримані позивачем. 

Відповідно до ч. 4,5 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до положень ч. ч. 1,3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Тобто, підставою для залишення без руху позовної заяви на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі є виключно недотримання позивачем вимог ст. ст. 175,177 ЦПК України.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2022 року про залишення позовної заяви без руху, направлена АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» рекомендованим листом із штриховим ідентифікатором № 6907110307613 та була отримана уповноваженою особою позивача 17.02.2022, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням (а.с. 23). 

07.02.2022, тобто до моменту фактичного отримання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2022 року про залишення позовної заяви без руху, представником АТ «Українська залізниця» адвокатом Губорєвою Я.А. на виконання вказаної ухвали до суду першої інстанції, була подана заява про усунення недоліків.

За змістом заяви представник ОСОБА_4 вказала, що на день подання заяви про усунення недоліків ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2022 року отримано не було, проте ознайомилась із її змістом в Єдиному державному реєстрі судових рішень. 

До вказаної заяви представником було долучено копію платіжного доручення № 4437313 від 14.01.2022, яким підтверджено сплату позивачем судового збору у сумі 2481,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2022 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем, у встановлений судом строк не в повному обсязі виконано вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, тобто усунуто не всі недоліки позовної заяви.

Копія ухвали про повернення позовної заяви була отримана позивачем 20 квітня 2022 року (а.с. 24). 

Колегія суддів зазначає, що особа вважається такою, що не усунула недоліки, якщо вона не усунула усіх або хоча б одного недоліку, зазначеного в ухвалі суду. Часткове виконання ухвали суду не вважається належним виконанням. Водночас наведене не обмежує право позивача на виправлення недоліків позовної заяви визначених відповідною ухвалою суду протягом усього часу наданого на їх усунення. 

Відповідно до положень ч. 5,6,7,11 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Ухвала суду від 11 січня 2022 року «про залишення позовної заяви без руху» була направлена на адресу позивача в паперовому вигляді засобами рекомендованої кореспонденції. 

Отже, відповідно до положень статті 272 ЦПК України днем вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про її вручення.

Так, уповноваженою особою позивача АТ «Української залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2022 року про залишення позовної заяви без руху було отримано лише 17 лютого 2022 року, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення рекомендованого листа. 

За вказаних обставин апеляційний суд приходить до висновку, що п`ятиденний строк на усунення недоліків позовної заяви, встановлений позивачу із дня отримання такої ухвали, на час постановлення судом першої інстанції ухвали про повернення позовної заяви від 09.02.2022, не розпочався і як наслідок не сплив.

Можливість самостійного ознайомлення із судовим рішенням оприлюдненим у ЄДРСР, не скасовує обов`язок суду видати копії судових рішень учасникам справи або надіслати їм такі копії у встановленому законом порядку (відповідний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11.08.2020 у справі №404/4551/19).

Отже, оприлюднення судом першої інстанції, ухвали «про залишення позову без руху» в Єдиному державному реєстрі судових рішень, як і ознайомлення позивача із такою ухвалою через вказаний ресурс не впливає на початок перебігу процесуальних строків, не може скорочувати встановлений судом процесуальний строк та обмежувати позивача у справі на реалізацію його процесуальних прав. 

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу від 09 лютого 2022 року про повернення позовної заяви у справі за позовом АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, за відсутності у матеріалах справи даних про отримання ухвали суду першої інстанції позивачем, дійшов передчасного висновку про не усунення позивачем усіх недоліків позову, спливу строку на їх усунення та постановив передчасну ухвалу про повернення позовної заяви.

Окрім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують обставини, на які посилається позивач.

Усі наявні у позивача докази мають бути подані разом з позовною заявою (ч. 2 ст. 83, ч. 5 ст. 177 ЦПК України).

Разом з тим, ненадання відповідних доказів не може бути безумовною підставою для повернення позовної заяви позивачу, оскільки останній звернувся до суду за захистом своїх прав та надав відповідні документи, які вважав за потрібне для підтвердження своїх вимог.

Оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності суд має надати в нарадчій кімнаті та в залежності від цього вирішити спір.

До того ж, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, а також остаточне визначення складу учасників судового процесу відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 189, пунктів 4, 5, 7, 10 частини 1 статті 197 ЦПК України можливо на стадії підготовчого провадження.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права та обмежує доступ позивача до правосуддя та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367-368, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В : 

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» - задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2022 року про повернення позовної заяви в цій справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Повний текст постанови складено 22 червня 2022 року.

Головуючий                                                                 О.М. Кримська

Судді:                                                                          А.В. Дашковська

                                                                                І.В. Кочеткова