У Х В А Л А  
16 травня 2022 року
м. Київ
справа № 756/13405/19
провадження № 61-4056ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Журавльовою Євгенією Григорівною, на постанову Київського апеляційного суду від 26 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 стягнення заборгованості зі сплати аліментів, 
В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2019 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 480 000,00 грн.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року позов задоволено.
Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати  аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 480 000 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Київського апеляційного суду від 26 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Скасовано рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року та ухвалено нове про часткове задоволення позову.
Стягнено з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 10 червня 2016 року по 11 лютого 2017 року у розмірі 80 000,00 грн.
В іншій частині позову відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У березні 2022 року ОСОБА_1 через адвоката Журавльову Є. Г. через систему «Електронний суд» направила до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 26 січня 2022 року. 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 481,00 грн.
Предметом спору у зазначеній справі є стягнення заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 480 000,00 грн.
Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 грн*250=620 250,00 грн) та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. 
Отже, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України справа не підлягає касаційному оскарженню.
У касаційній скарзі заявниці немає посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.
Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
Оскільки оскаржена заявницею постанова ухвалена у справі, яка не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В :
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , подану адвокатом Журавльовою Євгенією Григорівною, на постанову Київського апеляційного суду від 26 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 стягнення заборгованості зі сплати аліментів відмовити.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                            А. С. Олійник
Г. І. Усик
В. В. Яремко