Номер провадження: 22-ц/813/287/22 
Справа № 2-5499/11
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.05.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: 

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,
суддів колегії: Дришлюка А.І.,
Громіка Р.Д., 

при секретарі: Дерезюк В.В.

переглянув у судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом, -
 
В С Т А Н О В И В:
24 березня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом.
Обґрунтовуючи вимоги своєї заяви тим, що 21 жовтня 2011 року Київським районним судом м. Одеси у справі №2-5499/11 винесено рішення яким задоволені вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та стягнуто на користь позивача у солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №014/0018/73/800/64 від 06.08.2007 року в сумі 61 226,15 доларів США, що на момент винесення рішення згідно курсу НБУ становить 487 874,45 грн., а також з відповідачів було стягнуто судові витрати на загальну суму 1 820 грн. у рівних частках – по 910 гривень з кожного. 
12 січня 2012 року судом були видані виконавчі листи, однак 05 жовтня 2012 року виконавчою службою було повернуто стягувачу виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 , а 27 червня 2013 року повернуто виконавчий лист по стягненню з ОСОБА_2 ..
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси 11 березня 2020 року замінено сторону виконавчого провадження з виконання судового рішення від 21 жовтня 2011 року по справі №2-5499/11 із заміною стягувача з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал». 
Згідно відповіді відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області від 15.02.2021 року на примусовому виконанні у відділах державної виконавчої служби Одеській області відсутні відкрити виконавчі провадження по стягненню з ОСОБА_1 на користь «Райффайзен Банк Аваль».
Пропуск строку заявник обґрунтовує тривалим знаходженням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в стадії ліквідації, скорочення штатів та тривалість строку передання викупленої частини кредитного портфелю ТОВ «Вердикт Капітал», а тому заявник просить суд видати дублікати виконавчих листів та поновити строк для їх пред`явлення, з наведених у заяві правових підстав. 
Справу розглянуто за відсутності сторін.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2021 року у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» відмовлено.
В апеляційній скарзі ТОВ «Вердикт Капітал» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити вимоги заяви в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. 
На підставі ст. 29 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», на виконання рішень зборів суддів Одеського апеляційного суду від 02.03.2022р. та 16.03.2022р., у зв`язку із введенням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р., керуючись статтею 26 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», враховуючи рішення Ради суддів України №9 від 24.02.2022р. та рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022р. щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з метою вжиття невідкладних заходів для забезпечення безперебійного функціонування Одеського апеляційного суду, головою суду видано Розпорядження №1 від 02 березня 2022 року, до якого внесені зміни розпорядженням №2 від 16 березня 2022 року, відповідно до п.п. 3-4 якого: 
Зважаючи на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, підрозділів територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя, розгляд цивільних справ продовжити без участі учасників провадження в приміщенні Одеського апеляційного суду.
Справи розглядаються без участі учасників провадження за наявності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи та за відсутності заяви (заяв) про відкладення розгляду справи.
Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Сторони по справі сповіщені належним чином, при цьому, явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлене 30 травня 2022 року. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи наведені у апеляційні скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права.
У частинах 1 та 2 статті 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як зазначено у ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Нормами ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2011 року у справі №2-5499/11 задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та стягнуто на користь позивача у солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №014/0018/73/800/64 від 06.08.2007 року в сумі 61226,15 доларів США, що на момент винесення рішення згідно курсу НБУ становить 487874,45 грн., а також з відповідачів були стягнуті судові витрати на загальну суму 1 820 грн. у рівних частках – по 910 гривень з кожного. 
12 січня 2012 року судом були видані виконавчі листи, однак 05 жовтня 2012 року виконавчою службою було повернуто стягувачу виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 , а 27 червня 2013 року повернуто виконавчий лист по стягненню з ОСОБА_2 .. Дані виконавчі документи було повернуто на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції чинній на момент прийняття рішення.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси 11 березня 2020 року замінено сторону виконавчого провадження з виконання судового рішення від 21 жовтня 2011 року по справі №2-5499/11 із заміною стягувача з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал». 
Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. 
Відповідно до частин першої та другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент видачі судом 12.01.2012 року виконавчих листів) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, – протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи – протягом року, якщо інше не передбачено законом. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 названого Закону строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень – з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, – з наступного дня після його постановлення. 
Згідно зі статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент повернення виконавчих документів) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.
Статтею 12 Закону України від 02.06.2016р. №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі – Закон №1404) передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню – з наступного дня після його прийняття. 
Згідно із пунктом 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404 виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Отже, законодавець збільшив до трьох років строк пред`явлення до виконання як виконавчих документів, виданих після набрання чинності 05.10.2016р. цим Законом, так і виконавчих документів, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016р. та строк пред`явлення до виконання яких не сплив станом на 05.10.2016р..
Згідно із ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Також в ч.ч. 1-3 ст. 433 ЦПК України зазначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.
У правових висновках, викладених Верховним Судом у постановах від 15 листопада 2018 року у справі №474/783/17 (провадження №61-29св17), від 10 жовтня 2018 року у справі №2-504/11 (провадження №61-41846св18), від 3 червня 2020 року у справі №2-461/09, від 10.03.2021 року у справі №686/22106/16-ц (провадження №61-15565св20) зазначено, що аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі №2-824/2009 (провадження №61-5388св18), у справі №2-461/09 (провадження №61-2812св19).
Таким чином підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата та тривалість строку для його подання.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Згідно із п. 5 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується обов`язковістю виконання на території України судових рішень.
В ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що, невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Положення вказаних процесуальних норм не містять безумовного обов`язку суду видати дублікат виконавчого документу і передбачена можливість видачі такого дублікату (право суду) пов`язується із належним з`ясуванням обставин втрати оригіналу виконавчого листа та додержання строку, встановленого для його пред`явлення.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою суд має встановити факт втрати виконавчого листа та перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили (до такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 березня 2021 року за результатом розгляду справи №2-16/10).
Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статей 76 - 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За частиною першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження заявлених вимог представником банку було подано суду копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, акт про відсутність виконавчого листа серед документів переданих правонаступнику та лист про відсутність відкритого виконавчого провадження по даному виконавчому листу.
Однак, відповідно до ч.1 п.2 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час видачі виконавчих листів, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становив 1 (один) рік.
 
Відповідно до ч. 5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на момент повернення Другим Приморським ВДВС ОМУЮ виконавчого листа стягувачу, повернення виконавчого документу стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.
 
На момент отримання стягувачем виконавчого листа діяв строк пред`являння його до виконання у один рік, який був перерваний фактом пред`явленням виконавчого документа до виконання, та після повернення виконавчого документу стягувачу перебіг строку пред`явлення виконавчого документа до виконання поновлюється. 
Серед документів переданих стягувачем правонаступнику вбачається наявність відповідної постанови про повернення виконавчого листа, а тому можливо встановити і факт повернення самого виконавчого документа який повертається одночасно із постановою.
З урахуванням того, що строк предявлення виконавчого документа перервався, то суд може видати його дублікат лише до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, тобто протягом року з дня повернення виконавчого листа.
В даному випадку такий строк закінчився та заявник звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого листа поза встановлений законом строк.
Строк може бути поновленим у разі поважності причин його пропущення.
Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.
Основними доводами заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів є тривалість ліквідації первісного кредитору та складність у переданні матеріалів правонаступнику, а тому строк пропущено з поважних підстав. 
Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується із вказаними доводами, оскільки вчинення процесуальних дій у передбачені строки залежить лише від волі та бажання учасника справи, якими останній розпоряджається на власний розсуд.
У ТОВ «Вердикт Капітал» виникло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі договором №014/0018/73/80064, а тому воно мало всі можливості перевірити наявність строку на пред`явлення вимог або підтвердження поважності пропуску такого строку перед прийняттям права вимоги. Крім того, на момент початку ліквідації ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» зазначений строк на пред`явлення виконавчих листів на виконання рішення суду від 21.10.2011 року по справі №2-5499/11.
Законодавством визначено дві окремі процесуальні дії, такі як отримання дубліката виконавчого документа та поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Як вбачається із заяви банку про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, жодних поважних причин пропуску такого строку заявником не зазначено.
Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні місцевим судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини, які мають значення для справи,  дослідив в судовому засіданні усі докази, які є  у справі, з урахуванням їх переконливості, належності  і допустимості, дав їм правильну оцінку та вірно виходив з того, що відсутні законні підстави для задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал». 
Таким чином, наведені в апеляційній скарзі  доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення питання про розгляд заяви про видачу дублікату виконавчого листа.
За таких обставин судова колегія приходить до висновку про те, що, законних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової про задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання немає.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» залишити без задоволення, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 
Повний текст судового рішення складено: 30 травня 2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький 

А.І.Дришлюк

Р.Д.Громік