КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                         Доповідач - Ратнікова В.М.
22-ц/824/3014/2022             
                                      
                                       П О С Т А Н О В А
 
                            І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
         м. Київ                                                                                                   Справа № 759/4425/21

17 травня 2022 року Київський апеляційний суд у складі  колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді   - Ратнікової В.М.
суддів                          - Борисової О.В.    
                                    - Левенця Б.Б.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» адвоката Білоконь Інни Вікторівни на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Петренко Н.О., у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації, -
в с т а н о в и в:
 
04 березня 2021 року Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "АРКС" звернулось до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації.
На обґрунтування позовних вимог зазначало що, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" змінило найменування на Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "АРКС".  19 квітня 2018 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 107135а8к3. Предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом "Hyundai Accent" д.н.з. НОМЕР_1 .
03 травня 2018 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Hyudai Accent"  д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 та "MercedesE 220 CDI" д.н.з.   НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , цивільно- правова відповідальність якого застрахована в страховій компанії АСК "Омега".
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до рахунку № 93 від 22.05.2018 року ФОП ОСОБА_5 вартість відновлювального ремонту застрахованого об`єкта складає 8 230,00 грн. На підставі страхового акту № АХА2380448 від 22.05.2018 року було виплачено страхове відшкодування у розмірі 8 230,00 грн. 
Зазначає, що відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. 
Листом за вих. № 1936 від 17.10.2018 року АСК " Омега " повідомило про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 37.1.4. ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
З огляду на вище викладене, просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача в порядку суброгації 8 230,00 грн. 
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 08 вересня 2021 року представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» адвокат Білоконь Інна Вікторівна подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що посилання суду першої інстанції на постанову Великої Палати Верховного суду від 04.07.2021 року у справі № 755/18006/15-ц є неправильним, оскільки характер правовідносин у цій справі та у справі, яка розглядається, наразі є різними. Вказує на те, що в справі № 755/18006/15-ц позивач не звертався до страховика відповідача та не отримав його відмову у виплаті страхового відшкодування, а відразу пред`явив вимогу до відповідача. У справі, що розглядається зараз позивач звертався до страховика відповідача, проте отримав відмову, у зв`язку з чим звернувся з позовом безпосередньо до заподіювача шкоди. 
Зазначає, що із заявою про виплату страхового відшкодування  АТ "СК "АРКС" звернулось до страховика АСК " Омега " 24 вересня 2019 року, тобто з пропуском строку, встановленого підпунктами 37.1.4 пунку 37.1 ст. 37 Закону  України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", тому позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування страховою компанією винуватця ДТП, і на думку апелянта, правомірним є стягнення шкоди з відповідача, як з винної особи на загальних підставах, передбачених ст. 1166,1172,1188 ЦК України.
11 листопада 2021 року відповідач ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначав, що 03 травня 2018 року він та ОСОБА_3 виконали свої зобов`язання перед АСК " Омега " та СК "АРКС", повідомивши їх про ДТП. 
Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "АРКС" звернулось з заявою про відшкодування шкоди до АСК "Омега" лише 23 вересня 2019 року, тобто з пропуском строку, у зв`язку з чим отримало відмову у виплаті страхового відшкодування. 
Погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що бездіяльність відповідача мала б призвести до покладання обов`язку з виплати матеріального збитку на особу винну у ДТП, однак покладання такого обов`язку суперечить меті інституту страхування.
З огляду на вище викладене, просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду  у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 03.05.2018 року, приблизно о 08:00 год., керуючи транспортним засобом - автомобілем марки "Мерседес", державний номерний знак   НОМЕР_2 , рухаючись в м. Києві по бул. Кольцова, 15, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки "Хюндай" , державний номерний знак НОМЕР_1 водій ОСОБА_3 , який зупинився попереду, що призвело до пошкодження зазначених транспортних засобів.
03 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та із заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. (а.с. 18)
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2021 року  ОСОБА_1 визнано  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. (а.с. 24).
19 квітня 2019 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 107135а8к3 предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 10-17).
Відповідно до п. 29.1 зазначеного договору страхове відшкодування виплачується страховиком згідно  договору на підставі повідомлення про подію, письмової заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування і страхового акту, який складається страховиком.
Згідно п. 29.12 договору, при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (кошторису) збитків, в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, експлуатаційного зносу, а також вартості ремонтних робіт. Кошторис збитків, складається Страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО на підставі рахунків СТО. 
Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 22 травня 2018 року у автомобіля  Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_1 встановлено пошкодження заднього бампера та заднього лівого крила. (а.с. 25)
Згідно розрахунку страхового відшкодування вартість відновлюваного ремонту застрахованого об`єкту - автомобіля  Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_1 становить 8 230,00 грн.(а.с. 29)
Відповідно до рахунку- фактури № 93, складеного  СПД ОСОБА_5 , загальна вартість  запчастин та виконаних робіт  по ремонту  автомобіля  Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_1 становить 8 230,00 грн.(а.с. 28)
23 травня 2018 року АТ "СК "АХА Страхування" здійснило виплату страхового відшкодування згідно акту № АХА2380448 ОСОБА_2 у розмірі 8 230,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 455 050 (а.с. 31) 
23 вересня 2019 року Приватне акціонерне товариство "АХА Страхування" звернулось до АСК "ОМЕГА" із заявою про страхове відшкодування,  в якій просило  здійснити  в порядку суброгації  виплату відшкодування у розмірі 8 230,00 грн. (а.с. 32)
17 жовтня 2019 року АСК "Омега" надало відповідь на  зазначену заяву та на підставі ст. 37 п. 37.1.4 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відмовило у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із пропуском заявником річного строку звернення з такою заявою. (а.с. 35)
Відмовляючи у задоволені позову Приватному акціонерному товариству "Страхова Компанія "АРКС"  про відшкодуванні матеріальної шкоди, суд першої інстанції посилався на те, що позивач пропустив річний строк на звернення з заявою про виплату страхового відшкодування до АСК "Омега", а покладання  обов`язку щодо виплати матеріальної шкоди  на  винну у ДТП  особу у даному випадку суперечить меті інституту страхування. 
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абзаці першому пункту 4 постанови від 01березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2021 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. (а.с. 24).
Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні,чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. 
Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно до вимог частини 1 пункту 3 статті 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.
23 травня 2018 року АТ "СК "АХА Страхування" здійснило страхове відшкодування  ОСОБА_2 у розмірі 8 230,00 грн. згідно акту № АХА2380448, що підтверджується копією платіжного доручення № 455 050 (а.с. 31) 
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 27 Закону України № 85/96-ВР від 07.03.1996 «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація".  Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.
При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.
Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.
З огляду на положення ст. 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Також у порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, то з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.
П. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Таким чином, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "АРКС" виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача, як до страховика потерпілої особи, перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Тобто, відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.
Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.
Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції у своєму рішенні посилається на постанову  Великої Палати Верховного суду від 04.07.2021 року у справі № 755/18006/15-ц, разом з тим суд першої інстанції не звернув увагу, що Верховний Суд, задовольняючи касаційну скаргу відповідача виходив з того, що "72. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування." Разом з тим,  в матеріалах справи міститься відповідь АСК "Омега" від 17 жовтня 2019 року відповідно до якої підставою відмови у виплаті страхового відшкодування стало неподанням заяви про страхове відшкодування впродовж одного року відповідно до вимог ст. 37 п. 37.1.4 Закону  України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
З огляду на вище викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги відносно того, що посилання суду першої інстанції на постанову Великої Палати Верховного суду від 04.07.2021 року у справі № 755/18006/15-ц є неправильним, оскільки характер правовідносин у цій справі та у справі яка розглядається наразі є різними.
Аналізуючи викладене у сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги, що Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "АРКС" виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі завданих збитків у повному обсязі, що підтверджено належними та допустимими доказами та з урахуванням наявної в матеріалах справи відмови  АСК "Омега"  у виплаті позивачу страхового відшкодування, колегія суддів приходить до висновку, що сплачена позивачем  на користь потерпілої особи сума  матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в розмірі 8 230, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в порядку суброгації.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права
Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача  Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» адвоката Білоконь Інни Вікторівни підлягає задоволенню, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в порядку суброгації в розмірі 8 230,00 грн.
Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України , якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 цієї статті,  судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України  інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.
При подачі позовної заяви  позивачем  було сплачено  судовий збір  у розмірі  2 270,00 грн.
При подачі  апеляційної скарги  позивачем  було сплачено судовий збір у розмірі 3 405,00 грн. За результатами апеляційного перегляду справи   апеляційну скаргу  було задоволено, рішення  суду було скасовано та ухвалене нове  судове рішення про задоволення  позовних вимог, а тому з відповідача ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» підлягають стягненню  судові витрати по  сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 5 675,00 грн. 
        Керуючись ст.ст., 22, 979, 988, 993, 1166, 1187, 1188,1192 ЦК України, ст. ст. 16, 20, 27 Закону України "Про страхування" ст. ст.. 141, 263, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» адвоката Білоконь Інни Вікторівни задовольнити.
Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди у порядку суброгації задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (код ЄДРПОУ 20474912) відшкодування матеріальної шкоди у сумі 8 230,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (код ЄДРПОУ 20474912)витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 675,00 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених  п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

               Головуючий:                                              Судді: