ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року 
м. Київ
справа № 580/954/19
адміністративне провадження № К/9901/1063/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                Стеценка С.Г., Єзерова А.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 (головуючий суддя: Паламар П.Г.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019 (головуючий суддя: Кучма А.Ю., судді: Аліменко В.О., Безименна Н.В.) у справі №580/954/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області про визнання дій протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
У березні 2019 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивачка) звернулася з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області (далі - УПСЗН Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області або відповідач), в якому просила:
визнати протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні державної допомоги як малозабезпеченій сім`ї;
скасувати рішення УПСЗН Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області щодо відмови в призначенні позивачці державної допомоги як малозабезпеченій сім`ї від 24.01.2019;
визнати протиправним і скасувати рішення відповідача про повернення надмірно сплачених коштів у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї;
зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.01.2019.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019, у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивачка подала касаційну скаргу, у якій просить Верховний Суд скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове про задоволення позову.
IІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою Верховного Суду від 26.02.2020 відкрито касаційне провадження у справі.
За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначений новий склад суду.
Ухвалою Верховного Суду від 26.04.2022 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 03.07.2018 позивачка, через уповноважену особу Байбузівської сільської ради, звернулася до УПСЗН Черкаської РДА Черкаської області із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги. Разом із заявою було подано: довідку Байбузівської сільської ради про склад сім`ї №390 від 03.07.2018; довідку №390 від 03.07.2018 про розмір земельних ділянок; декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 03.07.2018; довідку Білоцерківського національного аграрного університету про доходи № 293 від 03.07.2018; довідку про доходи ТОВ «Адана -3» від 05.06.2018 №30.
За наслідками розгляду порушеного у зверненні питання, відповідачем 05.07.2018 було прийнято рішення №42201 про призначення ОСОБА_1 соціальної допомоги за період з 01.07.2018 по 31.12.2018.
02.01.2019 позивачка, через уповноважену особу Байбузівської сільської ради, звернулася до УПСЗН Черкаської РДА Черкаської області із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги. До заяви було надано: довідку Байбузівської сільської ради про склад сім`ї № б/н від 02.01.2019; довідку № 2 від 02.01.2019 про розмір земельних ділянок; декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 02.01.2019; довідку Білоцерківського національного аграрного університету про доходи № 571 від 20.12.2018.
Згідно із відміткою на заяві, до 02.02.2019 позивачці необхідно було надати довідку про отриману пенсію з ГУ ПФУ в Черкаській області, яка 03.01.2019 була подана особисто позивачкою, а саме: довідка ГУ ПФУ в Черкаській області за №460/02-06 від 03.01.2019, про що здійснено відмітку.
18.01.2019 відповідачем на підставі службової записки заступника начальника відділу соціального допомоги від 10.01.2019 (03.02.2019 до управління надійшов телефонний дзвінок, про що зафіксовано в заяві), проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 , про що складено акт № 22 від 18.01.2019.
За висновками акту обстеження, на подвір`ї позивачки було виявлено новий автомобіль CITROEN С4, а в будинку сучасна побутова техніка і гарний ремонт. Акт підписаний соціальним інспектором, сільським головою і позивачкою.      
23.01.2019 за вх. №233/01-13 на адресу УПСЗН Черкаської РДА Черкаської області від Територіального сервісного центру № 7141 надійшла інформація, відповідно до якої за позивачкою зареєстровано автомобіль CITROEN С4 CACTUS 1.2 УНІВЕРСАЛ-В, 2018 року випуску, дата реєстрації 04.07.2018. Вартість транспортного засобу становить 440      820 грн.
Ураховуючи висновки акту обстеження №22 від 18.01.2019, а також інформацію Територіального сервісного центру №7141 відповідач із посиланням на пункт 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №250 (далі - Порядок №250) прийняв рішення від 24.01.2019 про відмову гр. ОСОБА_1 у призначенні соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.
Листом від 25.01.2019 №299/01-12 УПСЗН Черкаської РДА Черкаської області повідомлено позивачку про прийняте рішення і підстави його прийняття. Позивачці роз`яснено, що підставою для відмови у призначенні соціальної допомоги слугував факт придбання автомобілю, вартість якого перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї, про що неповідомлено орган з питань соціального захисту і відповідно незадекларовано в розділі IV-VII декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (зокрема, у графі «придбання автомобіля, транспортного засобу (механізму)» декларації зазначено «ні»). 
Згодом 28.01.2019 УПСЗН Черкаської РДА Черкаської області прийнято рішення про припинення виплат соціальної допомоги з 01.07.2018 з підстав приховування сім`єю або навмисного неподання недостовірних даних про її доходи та майновий стан (розпорядження від 28.01.2019 з протоколом розрахунку збитків в розмірі 51 513,29 грн).
Листом від 31.01.2019 № 6/13-23 відповідачем повідомлено позивачку про надмірне отримання соціальної допомоги за період з 01.07.2018 по 31.12.2019 в розмірі 51 513,29 грн та в порядку досудового врегулювання спору запропоновано повернути кошти до державного бюджету.
Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивачка звернулася із цим позовом до суду.
ІV. АРГУМЕНТИ СТОРІН
В обґрунтування позовних вимог позивачка стверджує, що вона як багатодітна матір тривалий час перебувала на обліку в органі з питань соціального захисту і отримувала допомогу малозабезпеченим сім`ям. Втім, звернувшись 02.01.2019 з заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, безпідставно отримала відмову внаслідок проведеного обстеження матеріально-побутових умов сім`ї та майнового стану. Позивачка наполягає, що її сім`я відповідає вимогам та критеріям для призначення державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї, а автомобіль придбаний за кредитні кошти. Також позивачка зазначає про порушення строків для прийняття оскаржуваного рішення від 24.01.2019 і невідповідності його вимогам законодавства (не містить конкретизації підстав у відмові, передбачених пунктом 10 Порядку №250). Одночасно позивачка стверджує про відсутність з її боку недобросовісної поведінки направленої на подання недостовірних даних про доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної   допомоги   та визначення її розміру, а тому вважає незаконним рішення про повернення надміру виплачених коштів.
Відповідач позов не визнав. Стверджує, що звернувшись у січні 2019 року до органу з питань соціального захисту із заявою про призначення допомоги, позивачка в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, в розділах IV та VII не зазначила про наявність у будь-кого із членів сім`ї транспортних засобів, а також вказала про відсутність покупок або оплат послуг на суму, що перевищує 10 прожиткових мінімумів для сім`ї, зокрема, у графі «придбання автомобіля, транспортного засобу (механізму)» зазначила «ні». Разом з тим, відповідно до інформації Територіального сервісного центру № 7141, позивачка здійснила купівлю автомобіля CITROEN С4 CACTUS 1.2 УНІВЕРСАЛ-В, 2018 року випуску, дата реєстрації 04.07.2018. Вартість придбаного транспортного засобу становить 440   820грн. Таким чином, керуючись пунктом 10 Порядку №250, відповідачем обґрунтовано прийнято рішення від 24.01.2019 про відмову ОСОБА_1 в призначенні допомоги на наступний шестимісячний період з 01.01.2019 по 30.06.2019. З цих же підстав відповідач вважає обґрунтованим рішення про повернення виплаченої соціальної допомоги, оскільки звертаючись за призначення соціальної допомоги 03.07.2018 позивачка вказала недостовірні відомості щодо відсутності покупок, вартість яких перевищує 10 прожиткових мінімумів для сім`ї.
V. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що при зверненні за соціальною допомогою позивачка вказала недостовірні дані про її майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу. Судами попередніх інстанцій встановлено факт придбання позивачкою протягом 12 місяців перед зверненням у січні 2019 року за наданням державної соціальної допомоги автомобілю, вартість якого на час звернення за допомогою перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї, що відповідно до вимог Порядку №210 та Закону України від 01.06.2000   №1768-III «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі - Закон №1768-III) є підставою для непризначення соціальної допомоги. Одночасно суд апеляційної інстанції констатував, що укладення кредитного договору №18407/2018 від 04.07.2018 між позивачкою та ПАТ «Кредобанк» жодним чином не спростовує висновків органу з питань соціального захисту щодо наявності обмежень, з якими закон пов`язує відсутність права на  соціальну виплату. Також суди встановили факт отримання від свого батька коштів у сумі 3      000,00 доларів США, які не були відображені позивачкою у декларації, проте вважаються додатковими джерелами для існування. З урахуванням того, що позивачкою при зверненні за соціальною допомогою не було надано повного пакету документів, відповідач мав законні підстави для розгляду цього питання протягом місяця, наданого заявниці для доукомплектування документів. Суди попередніх інстанцій дослідили подану позивачкою декларацію за 2018 рік на предмет відповідності зазначених у них даних обставинам справи та встановили факт подання ОСОБА_1 недостовірних даних щодо наявності у власності транспортного засобу вартість якого перевищує 10 прожиткових мінімумів для сім`ї у зв`язку із чим дійшли висновку про обґрунтованість вимоги відповідача повернути надмірно виплачену допомогу за період з 01.07.2018 по 31.12.2018 у розмірі 51 513,29 грн.
VІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ
Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовані обставини справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті. Скаржниця стверджує про відсутність факту подання недостовірних відомостей про майновий стан її сім`ї. На переконання скаржниці, мав місце факт підробки документів з боку службових осіб органу з питань соціального захисту. За таких обставин відсутні підстави стверджувати про подання позивачкою недостовірних даних і як наслідок для повернення виплаченої соціальної допомоги. Скаржниця стверджує, що наявність у власності одного автомобілю не позбавляє права на отримання соціальної допомоги. Скаржниця переконана, що її сім`я відповідає усім вимогам і критеріям, визначеним для призначення соціальної допомоги. Окремо скаржниця зазначає про те, що автомобіль придбаний за кредитні кошти, що на її думку, виключає підстави вважати, що покупка перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї. Також скаржниця посилається на порушення відповідачем строків розгляду питання щодо призначення соціальної допомоги. 
У відзиві на касаційну скаргу відповідач з посиланням на законність та обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій просить суд залишити оскаржувані судові рішення без змін, а скаргу без задоволення.
VІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального права та дійшов таких висновків.
Спірні правовідносини врегульовані Законом №1768-III та Порядком №250.
Згідно із преамбулою Закону №1768-III такий спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям.
Відповідно до визначень, наведених у статті 1 Закону №1768-III під державною соціальною допомогою малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) слід розуміти щомісячну допомогу, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї, а під малозабезпеченою сім`єю мається на увазі сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.
Порядок надання державної соціальної допомоги визначений статтею 4 Закону №1768-III.
Так, цією нормою передбачено, що заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до   місцевої державної адміністрації   або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до   місцевої державної адміністрації.
У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону.
Перелік необхідних документів визначений у частині третій цієї статті.
Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.
Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається   місцевою державною адміністрацією   протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї.
Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз`яснення порядку його оскарження.
Порядок   призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання вимог вищезгаданої норми Закону №1768-III Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №250, яким визначив умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом №1768-III.
Пунктом 2 Порядку визначено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.
Згідно із положеннями пункту 3 цього Порядку призначення і виплата соціальної   допомоги   здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання уповноваженого представника   малозабезпеченої   сім`ї.
У сільській місцевості заяви з необхідними документами для призначення соціальної   допомоги   приймають виконавчі органи сільських і селищних рад та здійснюють їх передачу відповідним   органам соціального захисту населення. Зазначені виконавчі органи можуть визначати уповноважену особу для прийняття документів.
Призначення соціальної допомоги здійснюється у порядку, встановленому пунктом 6 Порядку №250, який встановлює вичерпний перелік документів, необхідний для призначення виплат. Для призначення соціальної   допомоги   на наступний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву і декларацію про доходи та майно.
Згідно із пунктом 9 Порядку №250 рішення про призначення соціальної   допомоги   або про відмову в її наданні приймається   органом соціального захисту населення   протягом десяти календарних днів.
У разі прийняття рішення про відмову в наданні соціальної   допомоги   орган соціального захисту населення   письмово повідомляє про це уповноваженого представника сім`ї із зазначенням підстав відмови та порядку оскарження рішення.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону №1768-III, державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли:
працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у   загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації   протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за   особами з інвалідністюгрупи або   дітьми з інвалідністю   віком до 18 років, за   особами з інвалідністюгрупи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги);
з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування, а також хто-небудь із її складу протягом 12 місяців перед зверненням за наданням державної соціальної допомоги здійснив покупку або оплатив послуги на суму, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї;
у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).
Аналогічні підстави для непризначення державної соціальної допомоги передбачені пунктом 10 Порядку №250.
Відмовляючи у призначенні позивачці соціальної допомоги відповідач керувався пунктом 10 Порядку №250 (рішення про відмову у призначенні соціальної допомоги від 24.01.2019; а.с. 98, том І). У листі від 25.01.2019 №299/01-12 (а.с. 99, том І), який одночасно було надіслано із рішенням від 24.01.2019 позивачці роз`яснено, що підставою для відмови слугував факт придбання нею протягом 12 місяців перед зверненням за наданням державної соціальної допомоги автомобілю, вартість якого на час звернення 02.01.2019 перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї. 
Надаючи правову оцінку рішенню відповідача про відмову у призначенні соціальної допомоги від 24.01.2019, суди виходи із наступного.
Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що за позивачкою зареєстровано автомобіль CITROEN С4 CACTUS 1.2 УНІВЕРСАЛ-В, 2018 року випуску, дата реєстрації 04.07.2018. Вартість транспортного засобу становить 440      820 грн. Автомобіль придбаний на підставі укладеного між ОСОБА_1 та ПІІ «АТ «Автоінвестстрой-Черкаси» договору купівлі-продажу №22 від 27.06.2018.
Дослідивши декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 02.01.2019 (а.с. 92-93, том І), яка була подана ОСОБА_1 одночасно із заявою про призначення соціальної допомоги, суди попередніх інстанцій встановили, що в розділі ІV (відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або у володінні членів сім`ї) цієї декларації позивачкою особисто зазначено про відсутність у членів сім`ї на праві власності чи користуванні автомобіля, в той час як на момент заповнення декларації у січні 2019 року автомобіль перебував у власності позивачки. Також в розділі VІІ декларації (відомості про покупку або оплату послуг на суму, що перевищує 10 прожиткових мінімумів для сім`ї) ОСОБА_1 зазначила «ні», тобто підтвердила відсутність покупок або оплат послуг на суму, що перевищує 10 прожиткових мінімумів для сім`ї, незважаючи на укладений договір купівлі-продажу №22 від 27.06.2018. 
З огляду на встановлений судами попередніх інстанцій факт придбання позивачкою протягом 12 місяців перед зверненням за наданням державної соціальної допомоги товару, вартість якого на час звернення 02.01.2019 перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для відмови у призначенні ОСОБА_1 соціальної допомоги на підставі її заяви від 02.01.2019.
Та обставина, що у самому рішенні від 24.01.2019 не конкретизовано підставу для відмови, а міститься лише загальне посилання на пункт 10 Порядку №250 не свідчить про необґрунтованість чи незаконність оскаржуваного рішення, з огляду на те, що роз`яснення підстав для відмови та порядок оскарження цього рішення наведено у листі від 25.01.2019 №299/01-12, який одночасно із оскаржуваним рішенням від 24.01.2019 було направлено заявниці.
Згідно із пунктом 8 Порядку № 250, соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. У разі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє уповноваженого представника сім`ї, які документи повинні бути подані додатково.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що звертаючись 02.01.2019 до УПСЗН Черкаської РДА Черкаської області із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги позивачка не додала довідку про доходи з ГУ ПФУ у Черкаській області, у зв`язку із чим заявниці було надано термін до 02.02.2019 для укомплектування документів. Зазначена довідка була подана позивачкою 03.01.2019, про що міститься відмітка в заяві.
Відповідно до статті 4 Закону №1768 та пункту 8 Порядку №250, державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.
Рішення відповідачем прийняте 24.01.2019, тобто у межах місяця в якому надійшло звернення, що вказує на те, що право позивачки жодним чином не порушено.
Також не заслуговують на увагу доводи скаржниці про те, що наявність в малозабезпеченій сім`ї одного автомобілю в контексті положень абзацу 4 частини першої статті 7 Закону №1768-III не перешкоджає реалізації права на отримання  соціальної допомоги, оскільки наявність у складі сім`ї більше одного автомобілю є самостійною  підставою для відмови у призначенні соціальної допомоги, і зазначена обставина не слугувала підставою для відмови в оскаржуваному випадку.
Довільне трактування позивачкою законодавчих норм суперечить сутності      Закону №1768-ІІІ, спрямованого на максимальне дотримання соціальних гарантій всіх малозабезпечених громадян та задоволення їх потреб відповідно до можливостей державного бюджету.
Та обставина, що транспортний засіб придбаний за кредитні кошти жодним чином не спростовує того факту, що покупка перевищує гранично допустиму суму для призначення соціальної допомоги. Законодавець не визначив винятки, за яких можна вважати, що покупка, сума якої перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї, вважається допустимою.
Щодо рішення відповідача про повернення надмірно виплаченої за період з 01.07.2018 по 31.12.2018 соціальної допомоги у розмірі 51   513, 29 грн, колегія суддів зазначає таке.
Згідно із положеннями пунктів 20, 22 Порядку №250 соціальна допомога призначається на шість місяців. Соціальна допомога виплачується раз на місяць за   зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання   уповноваженого представника сім`ї державними підприємствами і об`єднаннями зв`язку або перераховується на особовий рахунок уповноваженого представника сім`ї в банку за його вибором.
Пунктом 25 Порядку №250 визначено, що виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, зокрема у разі якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.
Згідно із пунктом 28 Порядку №250 якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти,   органи соціального захисту населення:
визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї;
повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення;
у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті;
у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.
Отже законодавцем визначено, що у разі приховування чи навмисного подання малозабезпеченою сім`єю недостовірних даних про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу, раніше призначена допомога припиняється та ініціюється питання про повернення надмірно сплачених коштів.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачці на підставі її заяви від 03.07.2018 було призначено соціальну допомогу строком на шість місяців з 01.07.2018. Разом із заявою позивачка подала відповідачу декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 03.07.2018 (а.с. 85-86, том І).
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що у декларації від 03.07.2018 в розділі VI (відомості про наявність додаткових джерел для існування) позивачка особисто зазначила про відсутність заощаджень, грошових переказів та інших видів додаткових джерел для існування. 
В той же час, допитай у ході розгляду справи у якості свідка батько позивачки - ОСОБА_2 повідомив суд про те, що надав своїй доньці (позивачці) 3000 доларів США на придбання автомобіля. 
За таких обставин суди дійшли висновку про навмисне подання позивачкою недостовірних даних про її доход та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру за період з 01.07.2018 по 31.12.2018.
Також, незважаючи на укладений 27.06.2018 між ПП АТ «Автоінвестстрой-Черкаси» та ОСОБА_1 договір купівлі-продажу №22, за умовами якого остання придбала автомобіль загальною вартістю 440   820 грн, з попередньою оплатою продавцеві 20% вартості автомобіля (88      164 грн), в розділі VIІ (відомості про покупку або оплату послуг на суму, що перевищує 10 прожиткових мінімумів для сім`ї) декларації від 03.07.2018 позивачка зазначила про відсутність будь-яких покупок або оплат послуг на суму, що перевищує 10 прожиткових мінімумів для сім`ї.
У зв`язку із виявленим фактом подання позивачкою недостовірних даних про доходи та майновий стан сім`ї, що вплинули на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, орган з питань соціального захисту керуючись пунктом 25 Порядку №250 прийняв розпорядження від 28.01.2019 (а.с. 101, том І), яким припинив ОСОБА_1 виплату соціальної допомоги з 01.07.2018.
Листом від 31.01.2019 відповідач повідомив позивачку про необхідність повернення надмірно виплаченої за період з 01.07.2018 по 31.12.2018 соціальної допомоги.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про правомірність дій відповідача щодо ініціювання процедури повернення виплаченої за спірний період допомоги у розмірі 51   513, 29 грн.
Колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржниці про підробку посадовими особами її документів, оскільки жодних доказів на підтвердження зазначених обставин позивачкою не надано. Такі доводи ґрунтуються виключно на припущеннях позивачки.
Інших об`єктивних доводів, що спростовують висновки судів попередніх інстанцій касаційна скарга позивачки не містить.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Рябих проти Російської Федерації», у справі «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
VІІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
За правилами статті 350 КАС України суд касаційної інстанції суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019 у справі №580/954/19 залишити без змін 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                                   С. М. Чиркін
                                                                                          С. Г. Стеценко 
                                                                                          А. А. Єзеров