Ухвала
 
10 травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 325/374/21
 
провадження № 61-532ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на заочне рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 02 червня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від  22  листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Рятувальної аварійно-водолазної служби Маріупольської міської ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом та просив поновити його на посаді фахівця-рятувальника 7 розряду Рятувальної аварійно-водолазної служби Маріупольської міської ради; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати припинення виплати заробітної плати до дня поновлення на роботі; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10 тис. грн та судові витрати.
 
Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 02 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від  22  листопада 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з  яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ОСОБА_1 знаючи про закінчення терміну дії трудового контракту від  30 вересня 2016 року № 127 та про закінчення контракту щодо проходження військової служби в Збройних Силах України від 12 травня 2020 року, завчасно не повідомив роботодавця про намір як укласти трудовий контракт на новий термін, так і укласти новий контракт про проходження військової служби. Відповідно, ОСОБА_1 у період часу з 13 листопада 2020 року по 29 листопада 2020 року (в момент закінчення строку контракту про проходження військової служби під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) до набрання чинності нового контракту), втратив право на збереження місця роботи, посади і середнього заробітку.
 
03 січня 2022 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу, що надійшла 10 січня 2022 року, в якій заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 не містила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, однак було посилання на те, що судове рішення апеляційної інстанції заявник отримав 05 грудня 2021 року, не надавши, при цьому, жодних документів на підтвердження зазначених обставин. 
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 січня 2022 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без руху для усунення її недоліків. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
 
На усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 січня 2022 року заявник направив до суду запитувані матеріали разом із належними доказами. 
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
 
Перевіривши підстави пропуску строку на  касаційне оскарження судових рішень, суд вважає, що заявлене клопотання про поновлення процесуального строку підлягає задоволенню.   
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 18  вересня 2019 року у справі № 752/294/18, що відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник указує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга  ОСОБА_1 подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Розпорядженням Голови Верховного Суду від 12 березня 2022 року № 5/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Приазовського районного суду Запорізької області визначена за Дніпровським районним судом Дніпропетровської області.
 
За змістом частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 03 березня 2022 року № 2112-ІХ), указане розпорядження Голови Верховного Суду є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
 
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження заочного рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 02 червня 2021 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 22 листопада 2021 року. 
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Рятувальної аварійно-водолазної служби Маріупольської міської ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на заочне рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 02 червня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від  22  листопада 2021 року. 
 
Витребувати з Приазовського районного суду Запорізької області, а у разі передачі - з Дніпровського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 325/374/21.
 
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані 
до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї  ухвали. 
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                        О. М. Осіян

                                                                                                           О. В. Білоконь

                                                                                                                      Н. Ю. Сакара