ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 677/1862/21
Провадження № 22-ц/4820/896/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. ( суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,
розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 677/1862/21 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2022 року в складі судді Вознюка Р.В. у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд
в с т а н о в и в :
В листопаді 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 15 червня 2010 року в розмірі 13 744 грн 49 коп, яка утворилася станом на 27 жовтня 2021 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг звернулася до банку та підписала Анкету-заяву № б/н від 15 червня 2010 року, згідно якої отримала кредитну карту з початковим кредитним лімітом, який в подальшому було збільшено до 12 000 грн та зменшено до 0,00 грн. Це підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, доданої до позовної заяви.
При зверненні до банку, ОСОБА_1 підписала Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, чим підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складають Договір про надання банківських послуг. Отже позивач вважав, що позичальник своїм підписом підтвердила ознайомлення та надання їй документів щодо умов кредитування в письмовому вигляді. 
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п 2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою Банку. 
Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. 
Відповідач в свою чергу зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору.
Однак, свої зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконувала, у зв`язку із чим відповідач станом на 27 жовтня 2021 року має кредитну заборгованість в розмірі 13744 грн 49 коп, яка складається з 12 003 грн. 38 коп. - заборгованості за тілом кредиту, 1741 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, вказаний розмір заборгованості банк просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь.
Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
АТ КБ «ПриватБанк» не погодилося з таким рішенням суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, посилаються на невірне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Апелянт посилається, що висновок суду про відсутність погодження умов кредитування є безпідставним, адже відповідач 15 червня 2010 року заповнила анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в тому числі і була ознайомлення щодо стягнення відсотків за користування кредитом, тому банк надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, які були отримані нею у вигляді встановленого кредитного ліміту. Крім того, посилається апелянт, що судом не прийнято до уваги висновки Верховного Суду висловлені в постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 365/1635/16-ц та в постанові від 28 березня 2019 року у справі № 428/2873/17, відповідно до яких договір не можна вважати неукладеним після його повного чи часткового виконання, а також що підписання Анкети-заяви підтверджує факт укладення між сторонами договору про надання банківських послуг, а саме по собі посилання на не ознайомлення з умовами та правилами банківських послуг не може бути підставою для визнання неукладеними кредитних правовідносин. Також посилається банк, що позов поданий у межах строку позовної давності та при його подачі надано всі належні докази по справі.
Тому АТ КБ «ПриватБанк» просив скасувати рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2022 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу в якому посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Так судом правильно встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, при цьому кредитором не доведено наявність грошових зобов`язань, оскільки кредитний договір не був укладений у письмовій формі, відтак є нікчемним, а Анкета-заява підписана 15 червня 2010 року свідчить лише про намір отримати кредитну «Універсальна» з бажаним кредитним лімітом 1000 грн, при цьому процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про обов`язок щодо повернення коштів і встановлення відповідальності за порушення зобов`язання. Хоча виписка по рахунку і підтверджує факт користування кредитними коштами, проте станом на 29 жовтня 2021 року сума фактично отриманих коштів позичальником перевищила розмір отриманих коштів, отже на момент звернення до суду з позовом була відсутня кредитна заборгованість.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Так судом встановлено, що 15 червня 2010 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за змістом якої відповідачка визнала, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг.
До анкети-заяви Банк додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг.
Разом з цим в анкеті-заяві ОСОБА_2 засвідчила, що вона ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг розміщених на офіційному сайті Приватбанку - www.privatbank.ua) та погоджується з ними. 
За умовами вказаного договору позичальник, з урахуванням збільшення кредитного ліміту, отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 10000 грн., який в послідуючому було збільшено до 12 000 грн та зменшено до 0,00 грн.
На виконання умов договору 15 червня 2010 року ОСОБА_1 було видано кредитну картки НОМЕР_1 з терміном дії до 02/14 року, яка неодноразово перевипускалася, остання картка видана з терміном дії до 05/21 року.
Кредитними коштами та відповідно кредитною карткою відповідач користувалася, періодично витрачаючи кредитні кошти та відповідно періодично погашаючи кредит.
За розрахунком Банку, доданим до позову, відповідачка станом на 27 жовтня 2021 року має кредитну заборгованість в розмірі 13744 грн 49 коп, яка складається з 12 003 грн. 38 коп. - заборгованості за тілом кредиту, 1741 грн - заборгованість за нарахованими відсотками.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).
В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 
Як передбачено ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою (п.6 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року №2664-ІІІ).
Відповідно до ч.1 ст.6 цього Закону фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами підприємницької діяльності на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта підприємницької діяльності; 3) прізвище, ім`я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4) найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
В силу ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
На підтвердження вказаних обставин АТ КБ «ПриватБанк» надало: розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 27 жовтня 2021 року, анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 15 червня 2010 року, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», виписку по рахунку.
Проте, підписана відповідачем анкета-заява від 15 червня 2010 року не містить розміру процентної  ставки за використання наданих кредитних  коштів,  а також відсутні  умови щодо  встановлення відповідальності  у вигляді  неустойки (пені,  штрафів)  за порушення зобов`язання та їх розміру.
Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/ та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Універсальна, 30 днів пільгового періоду», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентну ставку, розмір обов`язкового щомісячного платежу, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також інші умови.
Названі документи не підписані ОСОБА_2 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з тарифів та умов розуміла відповідачка, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку.
За відсутності достатніх підтверджень про конкретно запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
У зв`язку з цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1 ст.634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися нижчестоящими судами при застосуванні норм права.
Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що нарахована банком заборгованість за відсотками не відповідає умовам, погодженим сторонами при наданні кредитних коштів, відповідно до підписаної ОСОБА_2 заяви.
Проте, як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Із виписки по руху грошових коштів вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами в період 21 червня 2010 року по 18 листопада 2020 року періодично погашаючи кредитну заборгованість, яка згідно виписки по рахунку повернута банку в повному обсязі.
Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, то наданий АТ КБ «Приватбанк» розрахунок заборгованості відсотків за користування кредитними коштами є неналежним доказом в цій частині позовних вимог.
Отже, доводи апеляційної скарги з вищевказаних підстав про необґрунтованість та незаконність висновків суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог слід відхилити.
Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги.
Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги на вбачається.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
       Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.
       Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2022 року залишити без змін. 
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 01 червня 2022 року.

Судді                         А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова