П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 400/11281/21	
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Димерлія О.О.
суддів: Танасогло Т.М. ,  Крусяна А.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.01.2022р. у справі №400/11281/21 за позовом ОСОБА_1 до Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил Міністерства Оборони України імені Івана Кожедуба про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:
16.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просив суд:
- визнати протиправними дії факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил Міністерства оборони України імені Івана Кожедуба щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у розмірі, меншому ніж передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» у первісній редакції з врахуванням підвищення прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»;
- зобов`язати факультет перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил Міністерства оборони України імені Івана Кожедуба здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.07.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» у первісній редакції з врахуванням підвищення прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 29.01.2020р. по день звільнення – 30.06.2021р.;
- стягнути з факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил Міністерства оборони України імені Івана Кожедуба   на користь ОСОБА_1 різницю невиплачених у повному обсязі сум грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально   побутових питань та усіх інших одноразових додаткових видів грошового забезпечення з 29.01.2020 року по день звільнення - 30.06.2021 року та одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з врахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що з 29.01.2020р. виникли підстави для перерахунку його розміру грошового забезпечення з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) заванням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення. На думку ОСОБА_1 , його розмір грошового забезпечення повинен розраховуватися з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 30.07.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» у первісній редакції та підвищення прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік». Зокрема, позивач стверджує, що його грошове забезпечення повинно бути перераховане в сторону збільшення, шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту на прожитковий мінімум для працезданих осіб, який станом на 01.01.2020р. становив 2102грн., а не на прожитковий мінімум для працезданих осіб, який установлено законом на 01.01.2018р. у розмірі 1762грн.  
Відповідач – Факультет перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил Міністерства Оборони України імені Івана Кожедуба уважав, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки під час обчислення посадового окладу суб`єкт владних повноважень керувався чинною редакцією постанови Кабінету Міністрів України від 30.07.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а відтак, діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавчими приписами. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.01.2022 року у справі №400/11281/21 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил Міністерства Оборони України імені Івана Кожедуба – відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд перешої інстанції виходив із того, що норма пункту 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ не втратила чинності та має вищу юридичну силу за підзаконні нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, а саме: пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.07.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», у редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», а також додатків 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.07.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». У звязку з чим, підстав для обчислення розміру посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, шляхом множення 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.07.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», немає. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 до суду подано апеляційну скаргу у якій зазначено про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, що, на думку позивача, є підставою для скасування оскаржуваного рішення адміістартвиного суду та ухвалення нового судового рішення про задоволення його позових вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції помилково не було застосовано абзац 2 пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ. Такок, позивач акцентує увагу на неможливості застосування до спірних правовідносин пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.07.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (в редакції пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»), оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020р. у справі №826/6453/18 вказану норму визнано нечинною. Крім того, скаржника вказував про неправильність застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 10.09.2021р. у справі №480/5496/20. Решта доводів апеляційної скарги дублюють зміст позовної заяви (а.с.1-7) та відповіді на відзив (а.с.34-38).
В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.
Зокрема, колегією суддів установлено, що у період з 12.11.2012р. по 30.06.2021р. ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом на факультеті перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил Міністерства Оборони України імені Івана Кожедуба.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 звернувся до начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил Міністерства Оборони України імені Івана Кожедуба із заявою від 12.10.2021р. щодо здійснення перерахунку та доплати грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу та окаду за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. 
За наслідками розгляду вищеозначеного звернення факультетом перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил Міністерства Оборони України імені Івана Кожедуба позивачу надано довідку від 09.11.2021р. №350/177/5/263 із розмірами його грошового забезпечення.
Не погодившись із відомостями довідки факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних Сил Міністерства Оборони України імені Івана Кожедуба від 09.11.2021р. №350/177/5/263 ОСОБА_1 за захистом прав, свобод та охоронюваних законом інтересів звернувся до суду з даною позовною заявою. 
Здійснюючи апеляційний перегляд даної справи колегія суддів зазначає наступне.
Як з`ясовано, колегією суддів, спірним у даній справі є питання щодо застосування положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” у співвідношенні до Примітки 1 Додатку 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, а саме визначення розрахункової величини для обчислення грошового забезпечення.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до частини 2 статті  9 якого до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовцяю (частина третя статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
30.08.2017року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (набрала чинності 01.03.2018р.).
Означеним рішенням Уряду затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Згідно із пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (в редакції чинній на час її прийняття) розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.
У свою чергу, у пункті 1 приміток Додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” закріплено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
У примітці Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” визначено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
Вказані Додатки також мають примітки пояснювального характеру, а саме у них наведено інформацію щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. 
Однак, означені примітки не містять норм права. 
Тобто, вказані додатки до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” дублювали положення пункту 4 Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” в частині зазначення розрахункової величини - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).
21.02.2018р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (набрала чинності 24.02.2018 року), якою до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” внесено зміни.
Внаслідок вказаних змін пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” викладено у новій редакції, а саме: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".
Отже, із запровадженням означених змін із пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” виключено вимогу щодо обрахування посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями виходячи із розрахункової величини «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)», вказавши цю розрахункову величину як «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року».
Однак, зміст приміток до Додатків 1 та 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” не було приведено у відповідність з нормою пункту 4 вказаного нормативно-правового акту. 
Проте, не приведення Кабінетом Міністрів України приміток до додатків 1, 12, 13, 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” у відповідність до змін, що були внесені в п.4 цього ж рішення Уряду, не може бути підставою для обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням з використанням у якості розрахункової величини «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)».
Такі недоліки було виправлено постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2020р. № 1038, яка застосовується з 01.10.2020р.
Так, примітки до додатка 1 викладено в наступній редакції:
"1. Посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704. У разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень.
2. Посадові оклади осіб рядового, сержантського і старшинського (осіб рядового і молодшого начальницького) складу встановлюються за 1 - 12 розрядами.
Посадові оклади за окремими посадами осіб рядового, сержантського і старшинського (осіб рядового і молодшого начальницького) складу понад 12 тарифний розряд визначаються керівниками державних органів."
Примітки до додатка 14 викладено в такій редакції:
"1. Оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704. У разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень.
2. Виплата військовослужбовцям окладів за військовими званнями "генерал-полковник", які присвоєні до 1 жовтня 2020 р., зберігається за ними у розмірах, встановлених законодавством.
3. Виплата військовослужбовцям окладів за військовими званнями "старший прапорщик", "старший мічман", "прапорщик", "мічман", "старшина", "головний корабельний старшина", які присвоєні до 1 жовтня 2020 р., зберігається за ними до завершення проведення переатестації у розмірах, встановлених законодавством."
До того ж,  апеляційний суд зазначає, що примітки за своїм змістом та призначенням є такими, що лише роз`яснюють механізм (формулу) обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням.
Означене підтверджується постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2005 року № 870, якою затверджено Правила підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, що визначають загальні підходи до підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (постанов і розпоряджень), їх форму, структуру та техніко-юридичні особливості розроблення з урахуванням нормопроектувальної техніки.
Відповідно п. 20 вказаного акта Уряду у структурі проекту положення або іншого нормативно-правового акта, який передбачається затвердити постановою, в окремих випадках допускається, як виняток, застосування примітки (зноски) без нормативних положень.
Положеннями п.2.16 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 року № 34/5, також передбачено, що включення до нормативно-правових актів приміток не допускається, за винятком випадків, якщо необхідно дати визначення будь-якого суміжного поняття або помістити короткий коментар, що допоможе точніше зрозуміти положення, викладені в структурній одиниці нормативно-правового акта. Примітки не повинні містити норм права.
Тобто, примітка до нормативно-правового акту носить інформаційний характер та не містити норм права.    
Крім того, 01.01.2017р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016р. №1774-VIII,  пунктом 3 розділу ІІ якого установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.
У даному випадку, з огляду на наявність у нормах підзаконних нормативно-правових актів колізій, перевагу слід надати положенням закону як акту, який має вищу юридичну силу.
Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.12.2019р. у справі №    240/4946/18,    щодо застосування норм права, зокрема, пункт 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.
Отже, норма пункту 3 розділу II Закону України від 06.12.2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» не втратила чинності та за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, у редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», а також додатків 1, 12, 13, 14 постанови №704.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум працездатних осіб становив 1762 гривні.
Відтак, у межах спірних правовідносин у ОСОБА_1 не виникло права на перерахунок його грошового забезпечення шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту на прожитковий мінімум для працезданих осіб станом на 01.01.2020р. у розмірі 2102грн.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає правильним висновом суду першої інстанції, що заявлені ОСОБА_1 порзовні вимоги є необґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають. 
При цьому, апеляційним суд уважає необґрунтованими твердження скаржника про те, що скасування в судовому порядку пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» впливає перерахунок розміру його грошового забезпечення є помилковими, оскільки постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18 не створює підстав для здійснення такого перерахунку.
Колегія суддів відхиляє доводи позивача стосовно неможливості застосування, у даному випадку, висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 10.09.2021р. у справі №480/5496/20, оскільки у вказаному рішенні судом касаційної інстанції, у тому числі, досліджувалась процедура обчислення розміру посадового окладу, окладу за військове звання, а також надано оцінку ієрархії нормативно-правових актів та черговості їх застосування (пріоритетності законів над підзаконними актами), що також необхідно врахувати під час надання оцінки спірним правовідносин.
Установлені в межах розгляду даної справи фактичні обставни у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі твердження позивача. 
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи позивача, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.
З підстав визначених статтею 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.01.2022р. у справі №400/11281/21 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Танасогло Т.М.    Крусян А.В.