УХВАЛА
10 червня 2022 року
м. Київ
справа № 355/1637/17
провадження № 51-216ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши клопотання засудженої   ОСОБА_4 на рішення суду першої інстанції стосовно неї,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшло клопотання засудженої ОСОБА_4 , яке за змістом є  скаргою, в якому вона просить переглянути рішення суду першої інстанції стосовно неї та пом`якшити їй покарання.
 
Проте засудженою при зверненні до Касаційного кримінального суду не додержано вимог, передбачених ст.  427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).
 
Згідно з ч. 1 ст. 426 КПК України до касаційного суду подається касаційна скарга, натомість, засуджена звертається до касаційного суду з клопотанням, що суперечить вимогам вищезазначеної статті.

Крім того, згідно з пунктами 3, 4 і 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначаються судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
 
Однак, засуджена вищезазначених вимог кримінального процесуального закону не виконала.
 
Так, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 427 КПК України ОСОБА_4 не зазначила конкретно які саме рішення суду вона оскаржує. У своєму клопотанні, як можливо зрозуміти з його змісту, засуджена просить переглянути рішення суду першої інстанції без зазначення його найменування від 17 квітня 2021 року, яким вирок стосовно неї було змінено та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. При цьому додала до клопотання копію вироку Баришівського районного суду Київської області від 07 лютого 2018 року.
 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 424 КПК України в касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
 
Тобто, предметом розгляду однієї касаційної скарги може бути одне судове рішення суду першої інстанції та судове рішення апеляційного суду, постановлене за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення місцевого суду.
 
Отже, засудженій необхідно уточнити у вступній та прохальній частині касаційної скарги суди, які постановили судові рішення, що оскаржуються, а також зазначити дату їх постановлення. Відсутність цих даних позбавляє суд касаційної інстанції можливості встановити чи є оскаржувані судові рішення такими, що можуть бути переглянуті в касаційному порядку відповідно до ст. 424 КПК України, а також визначити чи подана касаційна скарга у передбачений процесуальним законом строк.
 
Також колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. 
 
Частиною 1 ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
 
Натомість засуджена ОСОБА_4 не зазначає, які саме порушення допустили суди першої і апеляційної інстанцій, постановляючи судові рішення стосовно неї й не вказує у чому саме ці порушення полягали та як вони вплинули на законність і обґрунтованість постановлених цими судами судових рішень.
 
Крім цього, засудженій також необхідно врахувати і виконати інші вимоги до касаційної скарги, визначені статтею 427 КПКУкраїни. 
 
Зокрема, відповідно до пункту 5 зазначеної статті у касаційній скарзі необхідно зазначити вимоги до суду касаційної інстанції, які повинні відповідати змісту ст. 436 КПК України щодо повноважень суду касаційної інстанції. Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу — без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
 
Прохання засудженої до суду касаційної інстанції не відповідає вимогам  ст. 436 КПК України.
 
Таким чином, засудженій ОСОБА_4 слід конкретизувати, які саме судові рішення вона оскаржує, зазначити вимогу щодо оскаржуваних судових рішень, яка б узгоджувалася з положеннями ст. 436 КПК України, обґрунтувати свою вимогу з урахуванням положень ч. 1 ст. 438 цього ж Кодексу.
 
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК України, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній чітко викладених вимог, які б узгоджувались з положеннями ст. 436 цього Кодексу, також перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
 
Крім того, всупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК України,засуджена ОСОБА_4 не додала до  скарги копії оскаржуваних судових рішень.
 
З огляду на викладене, оскільки скарга засудженої не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
 
Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.
 
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
 
постановив:
 
Клопотання засудженої ОСОБА_4 залишити без руху і встановити їй строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                               ОСОБА_2                                     ОСОБА_3