ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/7617/22	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І. 	
Провадження № 33/817/391/22 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія -  ч.1 ст. 130 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
за участю адвоката Дубового А.М.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Білецького Н.Т. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2022 року,-
                                В С Т А Н О В И Л А:
       Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14.06.2022 року серії ААБ №258320 та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок. 
       Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 13 червня 2022 року о 23 год. 40 хв. в м. Тернополі по вул. Степана Бандери,77А, керував транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ GL 350» номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Алкотест Драгер 6810» (повірка дійсна до 14.12.2022 року), на табло якого висвітив результат 1,82%о (промілле), водій з результатом був не згідний, після чого огляд поводився в КНП «ТОМСЦСВ» ТОР та був складений висновок №167 від 14.08.2022 року.
В апеляційній скарзі адвокат Білецький Н.Т. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.07.2022 року та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що постанова від 06.07.2022 року є незаконним та необґрунтованим судовим рішенням, що прийняте з порушенням норм процесуального права та при неправильному застосуванні до спірних правовідносин норм матеріального права.
Вказує, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 перед складанням відповідного протоколу виконував функції водія під час керування зазначеним у протоколі транспортним засобом.
Зазначає, що у постанові від 06.07.2022 року вказано, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_3 підтверджується відеозаписом із портативного відео реєстратора №472627, однак при перегляді цього відеозапису неможливо встановити поза розумним сумнівом факт руху цього транспортного засобу.
Стверджує, що такі дані не можна встановити на підставі діалогу між працівниками патрульної поліції та ОСОБА_3 , оскільки перед початком спілкування з ним працівниками патрульної поліції не було роз`яснено йому змісту ст. 63 Конституції України, що вказує на недопустимість таких доказів.
Звертає увагу на те, що на відеозаписі не зафіксовано факту руху транспортного засобу та факту керування транспортним засобом ОСОБА_4 , як і не зафіксовано того, що поліцейським вживалися заходи щодо зупинки транспортного засобу, перераховані у п. 8.9. ПДР.
Посилається на те, що із матеріалів справи та відеозаписів з портативного відеореєстратора, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та протокол від 14.06.2022 року складені ОСОБА_5 , яка не пропонувала ОСОБА_6 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та не проводила такого огляду.
Зазначає, що аналіз змісту відеозаписів, які містяться в матеріалах справи вказує на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціального технічного засобу в приміщенні закладу охорони здоров`я проводився не ОСОБА_7 , який є особою чоловічої статі, а іншою особою жіночої статі (імовірно медсестрою).
Посилається на те, що свідоцтво про повірку по своїй суті не є документом, який містить відомості про обставини вчинення адміністративного правопорушення, а є лише документом, який свідчить про проведення повірки газоаналізатора.
Звертає увагу на те, що акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу не є документом, який містить відомості про обставини вчинення адміністративного правопорушення, а є лише документом, який підтверджує факт тимчасового затримання транспортного засобу, однак самостійного доказового значення для встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення не має.
Стверджує, що рапорт працівників патрульної поліції за своєю суттю є службовим документом, який складений заінтересованою особою, тому не може використовуватися як доказ винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Вважає, що неналежне оформлення працівниками патрульної поліції матеріалів справи та порушення порядку огляду водія в закладі охорони здоров`я свідчать про сумніви у доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Дубового А.М., який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.        
Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №258320 від 14.06.2022 року, згідно з яким поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_3 13 червня 2022 року о 23 год. 40 хв. в м. Тернополі по вул. Степана Бандери,77А транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ GL 350» номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Алкотест Драгер 6810» (повірка дійсна до 14.12.2022 року), на табло якого висвітив результат 1,82% (промілле), водій з результатом був не згідний, після чого огляд поводився в КНП «ТОМСЦСВ» ТОР, за результатами якого складено висновок №167 від 14.08.2022 року.
Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст.254,256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.
Як вбачається з результату тесту рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 1,82% (промілле). З вказаним результатом тесту ОСОБА_2 не погодився та виявив бажання пройти огляд у медичному закладі.
Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння проведеного лікарем КНП «ТОМСЦСВ» ТОР від 14.06.2022 року о 00 год. 55 хв. та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 14.06.2022 року, складеним поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Токарською Д.Г..
Перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.
Так, з відеозапису камер поліцейських вбачається, що працівники поліції одразу після зупинки транспортного засобу повідомили водія про причини зупинки, зокрема, що він в порушення п.31.6 (б) ПДР керував т/з, в якому не горіли задні габаритні ліхтарі в темну пору доби, в зв`язку з чим останній був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП з накладенням штрафу.
Зазначена постанова підтверджує той факт, що ОСОБА_2 13 червня 2022 року о 23 год. 40 хв. в м. Тернополі по вул. Степана Бандери, 77А, керував транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ GL 350» номерний знак НОМЕР_1 та спростовує твердження апелянта, що він транспортним засобом не керував.
В матеріалах справи наявний рапорт поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Токарської Д.Г., з якого вбачається, що під час несення служби в період з 20 год. 00 хв. 13.06.2022 року по 08 год. 00 хв. 14.06.2022 року в екіпажі “Юпітер - 105” патрулюючи вул. Степана Бандери,77А було зупинено т/з «MERCEDES-BENZ GL 350» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , у якого в т/з не горіли задні габаритні ліхтарі у темну пору доби.
Вказано, що під час спілкування із водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, не чітка мова. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою «Алкотест Драгер 6810» (повірка дійсна до 14.12.2022 року), на табло якого висвітив результат 1,82% (промілле). ОСОБА_2 забажав проїхати у найближчий медичний заклад, де було складений висновок №167 від 14.06.2022 року.
В матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.06.2022 року, з якого вбачається, що за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, не чітка мова.
В матеріалах справи наявний акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу «MERCEDES-BENZ GL 350» номерний знак НОМЕР_1 від 13.06.2022 року.
Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_2 не виконав.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.
Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 перед складанням відповідного протоколу виконував функції водія під час керування зазначеним у протоколі транспортним засобом, оскільки це спростовується матеріалами справи.
Безпідставними є посилання апелянта на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено із порушенням норм чинного законодавства, оскільки дані посилання не знайшли свого підтвердженні у судовому засіданні.
Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціального технічного засобу в приміщенні закладу охорони здоров`я проводився не лікарем, а медсестрою, оскільки відповідно до відеозапису медична сестра надала ОСОБА_4 вимірювальний прилад, а лікар проводив огляд останнього та склав висновок. При цьому, будь яких зауважень від водія ОСОБА_4 щодо його огляду, поліцейському не поступало.
Не заслуговують на увагу доводи апелянта, що протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейською ОСОБА_5 , яка не пропонувала ОСОБА_6 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та не проводила такого огляду, оскільки це не впливає на відповідальність останнього.
Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що рапорт поліцейського не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки даний рапорт підтверджується іншими матеріалами справи.
Окрім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.        
Права та обов`язки ОСОБА_6 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.
Щодо твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші, обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами. 
Таким чином, суд першої інстанції, відповідно до вимог Кодексу про адміністративні правопорушення розглянув справу, повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі — відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката Білецького Н.Т. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя