КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 757/46890/21                                                                                   Головуючий у І інстанції Козлов Р.Ю.
Провадження №22-ц/824/3887/2021                                                                   Головуючий у II інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
20 липня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
 
судді-доповідача                                          Голуб С.А.,  
суддів:                                                           Писаної Т.О., Таргоній Д.О., 
            за участі секретаря судового засідання     Шаламая Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вище вказаним позов посилаючись на те, що 18 квітня 2015 року між нею та ОСОБА_1 було зареєстровано  шлюб. Сторони мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 21 серпня 2015 року на народження. 
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сумісно не проживають та спільного господарства не ведуть. Посилаючись на різницю характерів у подружжя, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри просила розірвати шлюб.
РішеннямПечерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року позов задоволено.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 18 квітня 2015 року за актовим записом №515, у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиціїрозірвано.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого вважає оскаржуване рішення суду незаконним і необґрунтованим.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що 17 березня 2021 року до Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_2 було подано позов до відповідача з тими самим предметом позову що і у даній справі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2021 року у справі №757/13983/21 позовну заяву ОСОБА_2 було передано на розгляд до Залізничного районного суду м. Львова. 
Оскільки питання щодо відкриття провадження у справі №757/13983/21 станом на час відкриття провадження у цій справі не було вирішено, то у суду першої інстанції була відсутня можливість розгляду даної справи по суті.
Крім того, ОСОБА_1 вважав, що суд першої інстанції підійшов формально до вирішення спору, оскільки позивачка особисто не з`являлась в судові засідання, не давала пояснень по суті спору. Суд не взяв до уваги наявність у подружжя дітей і можливості надання сторонам строку для примирення.
На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, залишити позов без розгляду. 
В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі на адресу суду апеляційної інстанції не надходив. 
Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення враховуючи таке.
Судом першої інстанції встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 квітня 2015 року.
У шлюбі у сторін народилися діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Сторони проживали однією сім`єю, проте як зазначала позивач, вони як подружжя тривалий час не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, не мають взаємних прав та обов`язків. Позивач зазначає про відсутність намірів відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що шлюб між сторонами існує формально, вони проживають окремо тривалий час та не підтримують сімейні стосунки, сім`я розпалась остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дітей. 
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду виходячи з такого.
Згідно зі ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається(ст. 24 СК України).
У відповідності до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Шлюб носить собою добровільний характер, який ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. У разі розладу подружніх стосунків один із подружжя має право подати позов про розірвання шлюбу.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для розірвання шлюбу. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що та обставина, що позивачка брала участь у розгляді спору через свого представника, не вплинула на можливість суду встановити дійсні взаємовідносини сторін. Відповідач також не скористався своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні, наданні своїх пояснень щодо взаємовідносин сторін і брав участь у розгляді справи через свого представника. Клопотання про надання строку для примирення представник відповідача не заявляла. Суд встановивши, що сторони тривалий час проживають окремо, дійшов вірного висновку про те, що шлюбні відносини фактично припинилися, що було підставою для задоволення позову.
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.
Як вбачається із поданих відповідачем суду доказів, а саме інформації із сайту «Судова влада України» від 17 березня 2021 року ОСОБА_2 подавала до Печерського районного суду м. Києва позовну заяву до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Разом із тим, ухвалою Печерського районного суду від 12 липня 2021 року дана позовна заява була передана на розгляд до Залізничного районного суду м. Львова. Отже, на час відкриття провадження в даній справі, на розгляді Печерського районного суду м. Києва була відсутня справа між тими ж сторонами, з тим же предметом і з тих же підстав.
З врахуванням наведеного, суд першої інстанції правомірно дослідив і дав оцінку наданим позивачем доказам і ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення, яке постановлено з дотриманням норм процесуального права, з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 22 липня 2022 року.

 Суддя-доповідач

 Судді: