Постанова
Іменем України 
 
22 червня 2022 року
м. Київ
 
справа № 705/1860/20 
провадження № 61-3045св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_2 ,
відповідач - Уманська міська рада, 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружба-27/3», державний реєстратор Виконавчого комітету Уманської міської ради Ковбасюк Алла Петрівна,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружба-27/3» та ОСОБА_2 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 жовтня 2020 року у складі судді Білик О. В. та постанову Черкаського апеляційного суду від 28 січня 2021 року у складі колегії суддів: Єльцова В. О., Бороднійчука В. Г., Карпенко О. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У травні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Уманської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружба-27/3» (далі - ОСББ «Дружба-27/3»), державний реєстратор Виконавчого комітету Уманської міської ради Ковбасюк А. П., про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та скасування державної реєстрації права власності. 
 
Позовну заяву мотивовано тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28 вересня 2012 року він є власником квартири АДРЕСА_1 . Йому та власникам квартир у цьому будинку належать нежитлові приміщення (сараї), що розташовані в підвальному приміщенні під будинком АДРЕСА_2 , загальною площею 100,1 кв. м, номери яких вказані відповідно до придбаних квартир. Позивач вказує, що будь-яких нежитлових приміщень, які відносяться до комунальної власності, в цьому будинку немає. 
 
Протоколом загальних зборів власників квартир житлового будинку АДРЕСА_2 від 30 березня 2015 року обрано ОСОБА_2 уповноваженою особою з питань житлово-комунального господарства, оформлення, контролю та відповідальності за реконструкцію частини підвалу, в якому знаходяться сараї власників квартир (в кількості 20 сараїв), під побутові приміщення. На підставі цього протоколу ОСОБА_2 видано доручення від 02 квітня 2015 року на представництво інтересів та прав мешканців будинку, а саме подавати, отримувати, укладати, замовляти, узгоджувати всі необхідні документи відносно реконструкції частини підвалу цього будинку під побутові приміщення. 
 
Частина підвалу, де передбачалася реконструкція, складалася із 21 сараю, а всього в підвалі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 сараїв власників квартир цього будинку. Окремо з кожним із 21 власником квартир, починаючи з 16 листопада 2014 року до 21 травня 2015 року, укладено договори про передачу прав на сарай в підвалі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 . Передача сараїв в підвалі відбулася на підставі актів прийому-передачі. 
 
На підставі відповідних документів ОСОБА_2 замовив у ПП «Проектсервіс» проектну документацію на реконструкцію частини підвалу під побутові приміщення обслуговуючого персоналу, який був виготовлений навесні 2015 року. На підставі цього проекту в Управлінні Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області 16 березня 2015 року зареєстрована декларація про початок виконання будівельних робіт - реконструкції частини підвалу під побутові приміщення обслуговуючого персоналу паломників за адресою: АДРЕСА_2 .
 
Після оцінки нежитлових підвальних приміщень (сараїв) ПП «Бюро послуг та консультацій» було розпочато будівельні роботи із реконструкції частини підвалу під побутові приміщення обслуговуючого персоналу паломників на АДРЕСА_2 . 
Позивач зазначає, що всі витрати на це будівництво понесені ним особисто. 
 
20 жовтня 2015 року ПП «Оцінка та інвентаризація майна» видано технічний паспорт на нежитлові приміщення у житловому будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 96,7 кв. м.
 
21 грудня 2015 року в Управлінні ДАБІ у Черкаській області на зазначені приміщення зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта за № ЧК 143153553027, який належить до І-III категорії складності. 
 
04 листопада 2015 року ОСОБА_2 сплатив до міського бюджету на підставі договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Умані від 03 листопада 2015 року № 24-15 пайову участь у розмірі 5 000,00 грн. 
Вказаний договір підписаний міським головою Цебрієм О. В. та завірений печаткою Уманської міської ради. 
 
Також позивач посилався на те, що, дочекавшись моменту здачі в експлуатацію реконструйованих підвальних приміщень, Уманська міська рада в незаконний спосіб розпочала процедуру незаконного розпорядження чужим майном (підвальними приміщеннями, що належать співвласникам будинку).
 
Так, Відділом управління комунальним майном Уманської міської ради видано наказ від 20 липня 2016 року № 17-С про оголошення конкурсу на право оренди підвальних приміщень на АДРЕСА_2 , що стало підставою для звернення власників квартир до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом про скасування цього наказу. Проте в процесі розгляду судової справи Уманська міська рада наказом від18 квітня 2017 року № 27-С скасувала наказ від 20 липня 2016 року № 17-С з власної ініціативи. 
 
ОСОБА_2 вказує, що державним реєстратором Виконавчого комітету Уманської міської ради Ковбасюк А. П. 16 листопада 2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис № 29045102 про реєстрацію права власності належних йому та іншим власникам квартир у будинку на АДРЕСА_4 нежитлових підвальних приміщень, площею 100,1 кв. м, за Уманською міською радою.
 
Згідно з цим записом підставою для державної реєстрації права власності стало рішення Уманської міської ради від 11 квітня 2018 року № 4.38-47/7 «Про затвердження переліку юридичних осіб публічного права Уманської міської ради та комунальної власності». 
 
Позивач вважає, що такими незаконними діями відповідача порушено право власності на належний йому сарай в підвальному приміщенні під будинком АДРЕСА_4 .
 
Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просив суд: 
- визнати незаконними та скасувати рішення Уманської міської ради від 11 квітня 2018 року № 4.38-47/7 «Про затвердження переліку юридичних осіб публічного права Уманської міської ради та комунальної власності»; 
рішення Уманської міської ради від 28 квітня 2020 року № 3.34-77/7 «Про включення об`єкта до Переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Умані, що підлягають приватизації у 2020 році ( АДРЕСА_2 »;
рішення Виконавчого комітету Уманської міської ради від 30 квітня 2020 року № 141 «Про утворення аукціонної комісії Уманської міської ради з продажу об`єктів комунальної власності ( АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_2 »;
- скасувати державну реєстрацію права власності, проведену державним реєстратором Виконавчого комітету Уманської міської ради Ковбасюк А. П. 16 листопада 2018 року, на нежитлові підвальні приміщення, загальною площею 100,1 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , запис про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 29045102.
 
25 червня 2020 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог (в порядку статей 49, 257 ЦПК України), виклавши їх у такій редакції: «ухвалити рішення, яким визнати незаконними та скасувати рішення Уманської міської ради від 11 квітня 2018 року № 4.38-47/7 «Про затвердження переліку юридичних осіб публічного права Уманської міської ради та комунальної власності»; скасувати державну реєстрацію права власності, проведену державним реєстратором Виконавчого комітету Уманської міської ради Ковбасюк А. П. 16 листопада 2018 року, на нежитлові підвальні приміщення, загальною площею 100,1 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , запис про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 29045102; покласти на відповідача судові витрати». 
 
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 червня 2020 року позов в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Уманської міської ради від 28.04.2020 № 3.34-77/7 «Про включення об`єкта до Переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Умані, що підлягають приватизації у 2020 році ( АДРЕСА_2 » та рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 30.04.2020 № 141 «Про утворення аукціонної комісії Уманської міської ради з продажу об`єктів комунальної власності ( АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_2 » у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Уманської міської ради, треті особи: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружба-27/3», Державний реєстратор виконавчого комітету Уманської міської ради Ковбасюк Алла Петрівна, про визнання незаконними рішень органу місцевого самоврядування та скасування державної реєстрації права власності залишено без розгляду.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду
 
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 28 січня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. 
 
Рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду мотивовано необґрунтованістю вимог ОСОБА_2 до Уманської міської ради про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та скасування державної реєстрації права власності.
Позивач не надав до суду належні та допустимі докази на підтвердження того, що спірні підвальні приміщення мають статус допоміжних. У матеріалах справи є лише документи, які підтверджують статус підвальних приміщень, що розташовані за адресою    АДРЕСА_2 , як нежитлових приміщень. 
Поняття «допоміжні приміщення», що передаються у власність квартиронаймачів, відповідно до другого речення частини другої статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не є тотожним поняттю «допоміжні приміщення будинку».
Допоміжними приміщеннями мають вважатися всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень.
Уманською міською радою прийнято рішення від 28 лютого 2020 року            № 4.36-73/7 «Про затвердження переліку юридичних осіб публічного права Уманської міської ради та майна комунальної власності територіальної громади міста Умані у новій редакції», затверджено нову редакцію переліку юридичних осіб публічного права Уманської міської ради та майна комунальної власності територіальної громади м. Умані, яке за нею закріплюється на праві господарського відання або оперативного управління. Тобто на момент розгляду справи в суді рішення органу місцевого самоврядування, яке позивач просить визнати незаконним та скасувати, фактично припинило свою дію у зв`язку із затвердженням його нової редакції. 
Позивачем не зазначено, яким чином рішення Уманської міської ради від 11 квітня 2018 року № 4.38-47/7 «Про затвердження переліку юридичних осіб публічного права Уманської міської ради та комунальної власності» порушує його права
Крім того, суди встановили, що державний реєстратор діяв в межах Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
 
Короткий зміст вимог касаційних скарг та їх доводів
 
У лютому 2021 року ОСББ «Дружба-27/3» та ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду з окремими касаційними скаргами на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 жовтня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 28 січня 2021 року, в яких, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. 
 
Касаційну скаргу ОСББ «Дружба-27/3» мотивовано тим, що у технічному паспорті на багатоквартирний будинок АДРЕСА_2 відсутні відомості про нежитлові приміщення, які згідно з вимогами законодавства України можуть перебувати лише в комунальній власності, а міститься інформація про допоміжні підвальні приміщення загального користування, які призначені виключно для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до допоміжних приміщень багатоквартирного будинку, призначених для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку, віднесено, зокрема підвали.
Суди попередніх інстанцій не врахували, що для визначення призначення приміщень як допоміжних необхідно керуватись архітектурно-планувальним завданням на складення проекту будівництва житлового будинку.
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_2  мотивовано тим, що його право власності на приміщення сараю № НОМЕР_1 у підвалі будинку АДРЕСА_2 підтверджено записом у технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_2 за вказаною адресою. Зазначає, що усі квартири у будинку приватизовані квартиронаймачами, які мають на них свідоцтва про право власності, а також технічні паспорти з технічним описом майна, до складу якого включено сараї в підвалі. Суди попередніх інстанцій проігнорували зміст статті 4 ЖК України в контексті визначення цільового призначення спірних приміщень, а також положення пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», якими визначено, що власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень (кладовки, сараї та ін.), які передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.
На переконання заявника, аргументи апеляційного суду про недоведення позивачем факту надання йому дозволу на реконструкцію частини підвалу не мають правового значення для вирішення спору, оскільки не впливають на наявність у власників квартир права власності на спірні сараї.
Переведення Уманською міською радою у комунальну власність спірного підвального приміщення, яке є приналежністю приватизованих квартир, є незаконним. 
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
У поданих окремо у червні 2021 року, але ідентичних за змістом відзивах на касаційні скарги, Уманська міська рада заперечувала проти доводів ОСББ «Дружба-27/3» та ОСОБА_2 , просила залишити касаційні скарги без задоволення, а рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 жовтня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 28 січня 2021 року - без змін. 
 
Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2021 року касаційну скаргу ОСББ «Дружба-27/3» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 жовтня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 28 січня 2021 року залишено без руху для зазначення в касаційній скарзі обов`язкових підстав касаційного оскарження, надання документа, який би підтверджував повноваження Вороніна Д. О. як керівника ОСББ «Дружба-27/3» та надання касаційної скарги (у новій редакції) з її копіями відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 жовтня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 28 січня 2021 року залишено без руху для зазначення в касаційній скарзі обов`язкових підстав касаційного оскарження та надання касаційної скарги (у новій редакції) та її копій відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.
 
У квітні 2021 року заявниками у встановлений судом строк зазначені недоліки касаційних скарг усунуто. 
 
Ухвалами Верховного Суду від 14 травня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційними скаргами ОСББ «Дружба-27/3» та ОСОБА_2 , витребувано з Уманського міськрайонного суду Черкаської області цивільну справу № 705/1860/20.
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 травня 2022 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи
 
Рішенням Виконавчого комітету Уманської міської ради народних депутатів від 30 грудня 1989 року № 371 затверджено акт державної комісії про прийом в експлуатацію першої черги 180-ти квартирного житлового будинку на 36 квартир на АДРЕСА_2 .
 
Рішенням Виконавчого комітету Уманської міської ради народних депутатів від 30 квітня 1991 року № 155а затверджено акт державної комісії про прийом в експлуатацію закінченої будівництвом ІІ секції 180-ти квартирного житлового будинку на 36 квартир на АДРЕСА_2 .
 
Виконавчим комітетом Уманської міської ради народних депутатів ухвалено рішення від 31 грудня 1992 року № 594 про затвердження акта державної комісії про прийом в експлуатацію ІІІ секції 180-ти квартирного житлового будинку на 36 квартир на АДРЕСА_2 . У Рішенні вказано, що РЕУ № 1 прийняло на баланс від виробничого об`єднання «Мегомметр» ІІІ секцію 180-ти квартирного житлового будинку на 36 квартир на АДРЕСА_2 , даний будинок згідно зі статтею 5 ЖК України набув статусу державного житлового фонду.
 
Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 28 вересня 2012 року, що посвідчений державним нотаріусом Уманської державної нотаріальної контори Дашицькою Л. Л., ОСОБА_2 придбав у власність у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_8 .
 
23 грудня 2015 року ПП «Оцінка та інвентаризація майна» видано на ім`я ОСОБА_2 технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_8 (інвентаризаційна справа № 1280 (9859)) із зазначенням плану квартири та її технічних характеристик.
 
Відповідно до протоколу загальних зборів власників квартир багатоквартирного будинку щодо обрання уповноваженої особи з питань житлово-комунального господарства у будинку АДРЕСА_2 від 30 березня 2015 року вирішено голосуванням та за підсумком більшості голосів обрано уповноваженою особою з питань житлово-комунального господарства та оформлення, контролю та відповідальності за реконструкцію частини підвалу під побутові приміщення в частині підвалу будинку АДРЕСА_2 .
 
На замовлення ОСОБА_2 Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області видано декларацію про початок виконання будівельних робіт (зареєстрована 17 червня 2015 року за № ЧК 083151680241), а саме реконструкції частини підвалу під побутові приміщення обслуговуючого персоналу паломників, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; код об`єкта 1220,5, категорія складності І- ІІІ, клас наслідків - СС2.
 
31 липня 2015 року ПП «Бюро послуг та консультацій» проведено оцінку нежитлових приміщень підвалу за адресою: АДРЕСА_2 , та видано відповідний висновок.
У вказаному висновку замовником зазначено  ОСОБА_2 , а власником об`єкта оцінки (нежитлових приміщень підвалу за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею приміщень 105,00 кв. м) - ОСББ.
 
20 жовтня 2015 року ПП «Оцінка та інвентаризація майна» на ім`я ОСОБА_2 видано технічний паспорт на нежитлові приміщення у житловому будинку АДРЕСА_2 із зазначенням плану та технічних характеристик (інвентаризаційна справа № 1148).
 
21 грудня 2015 року в Управлінні Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області зареєстрована декларація про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, а саме реконструкція частини підвалу під побутові приміщення обслуговуючого персоналу паломників на АДРЕСА_2 .
 
01 липня 2016 року між КП «Уманське РЕУ № 3», в особі директора Царя А. С., та ОСОБА_2 укладено договір № 10-16 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
 
Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 16 листопада 2016 року, в якому вказано, що позапланова перевірка об`єкта «Реконструкція частини підвалу під побутові приміщення обслуговуючого персоналу паломників» за адресою: АДРЕСА_2 , здійснена в межах повноважень, порушень не виявлено.
 
Відділом управління комунальним майном Уманської міської ради видано наказ від 20 липня 2016 року № 17-С про оголошення конкурсу на право оренди майна міської комунальної власності, в якому вказано, що в установленому порядку оголошено конкурс на право оренди майна міської комунальної власності, яке перебуває на балансі комунального підприємства «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3», у тому числі нежитлових підвальних приміщень, загальною площею 100,0 кв. м в будівлі за адресою: АДРЕСА_2 .
 
Рішенням 22-ї сесії VІІ скликання Уманської міської ради від 23 грудня 2016  року № 6.26.-22/7 затверджено передавальний акт Уманського КП «Виробничо-житлове РЕУ № 1» КП «Уманське РЕУ № 3».
 
02 листопада 2016 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Коваля А. Б. (справа № 705/6776/16-а) заборонено Уманській міській раді та відділу комунального майна Уманської міської ради вчиняти будь-які дії відносно нежитлового підвального приміщення, розташованого у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_2 , до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.
 
Відділом управління комунальним майном Уманської міської ради видано наказ від 18 квітня 2017 року № 27-С про скасування наказу від 20 липня 2016  року № 17-С «Про оголошення конкурсу на право оренди майна міської комунальної власності».
 
Рішенням 22-ї сесії VІІ скликання Уманської міської ради від 23 грудня 2016 року № 6.45-22/7 вирішено надати Виконавчому комітету Уманської міської ради повноваження щодо управління комунальним майном.
 
Рішенням 47-ї сесії VІІ скликання Уманської міської ради від 11 квітня 2018 року № 4.38-47/7 затверджено перелік юридичних осіб публічного права Уманської міської ради та майна комунальної власності територіальної громади міста Умані, яке за ним закріплюється на праві господарського відання або оперативного управління. У Переліку юридичних осіб публічного права Уманської міської ради у розділі VІІ п. 68 вказано «назва об`єкта: нежитлові підвальні приміщення на АДРЕСА_2 ».
 
Рішенням 73 сесії VІІ скликання Уманської міської ради від 28 лютого 2020 року № 4.36-73/7 затверджено перелік юридичних осіб публічного права Уманської міської ради та майна комунальної власності територіальної громади міста Умані у новій редакції. У Переліку юридичних осіб публічного права Уманської міської ради у розділі VІІ п. 45 вказано «назва об`єкта: нежитлові підвальні приміщення на АДРЕСА_2 ».
 
Із відповіді Регіонального відділення Фонду державного майна України у Черкаській області від 27 березня 2018 року № 05-11-1694 вбачається, що відомості про нерухоме майно, нежитлові підвальні приміщення на АДРЕСА_2 , від суб`єктів управління до Фонду з метою внесення до реєстру не надавалися.
 
Відповідно до довідки Уманського відділення КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 15 листопада 2018 року № 5/11 станом на 01 січня 2013 року згідно з інвентарною справою № 789 право власності на нежитлові (підвальні) приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , в Уманському відділенні Черкаського об`єднаного бюро технічної інвентаризації не зареєстровано.
 
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 208535113 державним реєстратором Виконавчого комітету Уманської міської ради Ковбасюк А. П. 16 листопада 2018 року у реєстр внесено відомості щодо права комунальної власності Уманської міської ради на нежитлові підвальні приміщення, загальною площею 100,1 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до рішення органу місцевого самоврядування від 11 квітня 2018 року № 4.38-47/7.
 
Директором КП «Уманське РЕУ № 3» Ковалюк О. І. 10 червня 2020 року надано відповідь на запит секретаря міської ради Кирилюк Л. М. № 326, в якій вказано, що будинок за адресою: АДРЕСА_2 , з балансу КП «Уманське РЕУ № 3» на баланс ОСББ «Дружба -27/3» станом на 01 червня 2020 року не передавався.
 
2.     Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень ОСББ «Дружба-27/3» зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 598/175/15-ц (провадження № 14-363цс19), постановах Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 916/2069/17, від 26 вересня 2019 року у справі № 910/13903/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). 
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень ОСОБА_2 зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 915/1096/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). 
 
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційні скарги ОСББ «Дружба-27/3» та ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і норми застосованого права 
 
Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в  постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і  заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційних скарг, колегія суддів вважає, що рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 жовтня 2020 року та постанова Черкаського апеляційного суду від 28 січня 2021 року відповідають зазначеним вимогам цивільного процесуального законодавства України.
 
Предметом указаного спору є право на об`єкт нерухомого майна, який позивач вважає таким, що належить йому на праві власності  як власнику квартири багатоквартирного будинку, а відповідач - таким, що є комунальною власністю територіальної громади м. Умані в особі Уманської міської ради. 
 
При вирішенні цього спору ключовим є визначення правового статусу спірних приміщень, а саме встановлення того, чи відносяться такі приміщення до допоміжних, чи є нежитловими приміщеннями в структурі житлового будинку, що є самостійними об`єктами цивільно-правових відносин.
 
Статтею 143 Конституції Українивизначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.
 
За змістом статті 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
 
Відповідно до пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитку. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.
 
У постанові від 15 травня 2019 року у справі № 552/7636/14-ц (провадження № 14-636цс18) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що законодавцем розмежовано поняття допоміжного та нежилого приміщень у багатоквартирному будинку.
 
Офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» наведено у рішенні Конституційного Суду від 02 березня 2004 року № 4-рп/2004, зі змінами згідно з рішенням Конституційного Суду від  09 листопада 2011 року № N14-рп/2011.
 
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року         № 4-рп/2004 визначено: «1.1. Допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні та ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир(кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.».
 
Допоміжні приміщення відповідно до пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» стають об`єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. Власникам квартир немає необхідності створювати з цією метою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.
 
Аналогічні приписи містяться у частині другій статті 382 ЦК України, згідно з якими власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, у тому числі і власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.
 
У багатоквартирних жилих будинках розташовуються і нежилі приміщення, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять (частина третя статті 4 ЖК України) і в результаті приватизації квартир такого будинку їх мешканцями право власності в останніх на ці приміщення не виникає. 
 
Отже, нормами законодавства визначено, що допоміжне приміщення багатоквартирного будинку і нежитлове приміщення є різними приміщеннями, критерії їх розмежування є досить чіткими, а тому відсутні підстави стверджувати, що у різних випадках одне і те ж приміщення може одночасно відноситися до допоміжного та бути нежитловим.
 
Нежиле приміщення - це приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин.
 
Допоміжними приміщеннями є всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, комунікацій, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень. 
 
Такий підхід щодо визначення правового статусу нежилих і допоміжних приміщень багатоквартирного житлового будинку відповідає сталій судовій практиці і сформульовано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18 липня 2018 року у справі № 916/2069/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 904/1040/18, від 15 травня 2019 року у справі № 906/1169/17, від 06 серпня 2019 року у справі № 914/843/17. 
 
Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема, способу і порядку їх використання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 598/175/15-ц (провадження № 14-363цс19)).
 
У постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі №  915/1096/18 
підтримано висновок суду першої інстанції про визначення статусу спірних приміщень як допоміжних в розумінні Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», який ґрунтувався на відомостях із акта введення будинку в експлуатацію (який має містити інформацію про те, чи було передбачено у приміщенні житлового будинку будь-які окремі нежитлові приміщення, які не увійшли до житлового фонду) та акта приймання-передачі відомчого житлового фонду у комунальну власність (який також повинен містити відомості про наявність у складі житлового будинку окремих нежитлових приміщень). 
 
Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про необґрунтованість вимог ОСОБА_2 .
 
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом (стаття 12 ЦПК України).
 
За приписами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. 
 
У справі, яка є предметом касаційного розгляду, як суд першої інстанції, так і апеляційний суд на спростування доводів позивача про те, що спірний об`єкт нерухомості є його власністю відповідно до частини другої статті 382 ЦК України та статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» посилались на відомості із технічного паспорта, виготовленого 09 вересня 2016 року на замовлення відділу управління комунальним майном Уманської міської ради, ПП «Уманський центр технічної інвентаризації» на громадський будинок (нежитлові підвальні приміщення) АДРЕСА_2 із зазначенням плану нежитлових приміщень, характеристиками та експлікацією підрахунку площ житлового будинку з нежитловими (вбудованими) приміщеннями АДРЕСА_10 (інвентаризаційна справа № 196/2016).
 
Також суди виходили з наявності чинного рішення органу місцевого самоврядування про затвердження переліку юридичних осіб публічного права Уманської міської ради та майна комунальної власності територіальної громади м. Умані, яке за ним закріплюється на праві господарського відання або оперативного управління, яким (рішенням) до комунальної власності віднесено нежитлові підвальні приміщення громадського будинку АДРЕСА_9 .
 
Колегія суддів вважає такі висновки судів правильними.
 
Виконавчим комітетом Уманської міської ради народних депутатів винесено рішення від 31 грудня 1992 року № 594 про затвердження акта Державної комісії по прийманню в експлуатацію ІІІ секції 180-квартирного житлового будинку на 36 квартир на АДРЕСА_9 . У цьому рішенні вказано, що РЕУ (районне експлуатаційне управління) № 1 прийняло на баланс від виробничого об`єднання «Мегомметр» ІІІ секцію 180-квартирного житлового будинку на 36 квартир на АДРЕСА_9 . 
 
Таким чином, з указаного моменту цей будинок відповідно до статті 5 ЖК України набув статусу державного житлового фонду. 
 
Матеріали справи не містять відомостей про те, що згаданий житловий будинок із допоміжними приміщеннями було передано на баланс ОСББ «Дружба-27/3» відповідно до Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року № 152.
 
Також відсутні відомості про те, що відповідно до частини вісімнадцятої статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (у редакції Закону України від 14 травня 2015 року № 417-VIII) колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечила передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мережі. 
 
Позивач не надав до суду належні та допустимі докази на підтвердження того, що спірні підвальні приміщення мають статус допоміжних. Матеріали справи містять лише документи, які підтверджують статус підвальних приміщень, що розташовані за адресою:      АДРЕСА_9 , як нежитлових приміщень. 
 
Зі змісту оспорюваних рішень Уманської міської ради вбачається, що спірні підвальні приміщення будинку перебувають у власності Уманської міської ради.
 
Так, 11 квітня 2018 року Уманською міською радою затверджено перелік юридичних осіб публічного права Уманської міської ради та майна комунальної власності територіальної громади міста Умані, яке за ними закріплюється на праві господарського відання або оперативного управління. 
 
До затвердженого переліку віднесено нежитлові підвальні приміщення, що розташовані за адресою:      АДРЕСА_9 (пункт 68).
 
З урахуванням викладеного позивач не зазначив, яким чином рішення Уманської міської ради від 11 квітня 2018 року № 4.38-47/7 «Про затвердження переліку юридичних осіб публічного права Уманської міської ради та комунальної власності» порушує його права.
 
Співвласники багатоквартирного будинку мають право користування допоміжними приміщеннями, право отримувати доступ до технічної документації, інформації про технічний стан, умови утримання та експлуатації, витрати на утримання, надходження від використання таких приміщень.
Щодо нежитлових приміщень, то співвласники багатоквартирного будинку таких прав не мають. Всі права належать виключно власнику конкретного приміщення.
 
З технічної документації, яка розроблена на замовлення позивача, нежитлові підвальні приміщення у житловому будинку АДРЕСА_9 було реконструйовано під побутові приміщення обслуговуючого персоналу паломників.

Відповідно до документів, що містяться у матеріалах справи, вбачається, що підвальним приміщенням у житловому будинку АДРЕСА_9 надано статус «нежитлові підвальні приміщення».
 
На замовлення ОСОБА_2 Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області видано Декларацію про початок виконання будівельних робіт (зареєстрована 17 червня 2015 року за № ЧК 083151680241), а саме реконструкції частини підвалу під побутові приміщення обслуговуючого персоналу паломників, що розташований за адресою: АДРЕСА_9 ; код об`єкта 1220,5, категорія складності - ІІІ, клас наслідків - СС2.
 
Водночас у матеріалах справи відсутні докази щодо отримання ОСОБА_2 від власника (Уманської міської ради) дозволу на переобладнання підвального приміщення.
 
Відповідно до відповіді Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області від 27 березня 2018 року № 05-11-1694 відомості про нерухоме майно - нежитлові підвальні приміщення на АДРЕСА_9 , від суб`єктів управління до Фонду з метою внесення до Реєстру не надавалися.
 
15 листопада 2018 року Уманським відділом КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» видано довідку № 5/11, в якій вказано, що станом на 01 січня 2013 року в Уманському відділку Черкаського об`єднаного бюро технічної інвентаризації згідно з інвентарною справою № 789 на нежитлові (підвальні) приміщення за адресою: АДРЕСА_9 , право власності не зареєстровано.
 
З Інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 208535113 вбачається, що державним реєстратором Виконавчого комітету Уманської міської ради Ковбасюк А. П. 16 листопада 2018 року до реєстру внесено відомості щодо права комунальної власності Уманської міської ради на нежитлові підвальні приміщення, загальною площею 100,1 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_9 , відповідно до рішення органу місцевого самоврядування від 11 квітня 2018 року № 4.38-47/7
 
Cуди попередніх інстанцій не встановили в діях державного реєстратора Виконавчого комітету Уманської міської ради Ковбасюк А. П. порушень вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час реєстрації 16 листопада 2018 року за Уманською міською радою права власності на нежитлові підвальні приміщення, площею 100,1 кв. м, на АДРЕСА_9 .
 
Підстави для задоволення касаційних скарг відсутні. Інші доводи касаційних скарг фактично зводяться до переоцінки доказів у справі, що перебуває поза межами повноважень суду касаційної інстанції відповідно до статті 400 ЦПК України.
 
Наведені у касаційних скаргах доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, з якою погоджується суд касаційної інстанції.
 
Відповідно до положень статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі надавати оцінку чи переоцінювати докази у справі.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
 
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 жовтня 2020 року та постанова Черкаського апеляційного суду від 28 січня 2021 року прийняті з додержанням норм матеріального та процесуального права. 

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційних скарг
 
Згідно із статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційні скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружба-27/3» та ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 жовтня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 28 січня 2021 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                       Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                                  І. А. Воробйова
 
                                                                                                             Г. В. Коломієць
 
                                                                                                             Р. А. Лідовець
 
                                                                                                             Ю. В. Черняк