Номер провадження: 22-ц/813/3803/22 
Справа № 521/15977/20
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Дришлюк А. І.
Категорія: 46

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,
при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 червня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2020 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 222 285,16 грн. В обґрунтування позову зазначила, що згідно з виконавчим листом № 2-1813 від 17.02.2010 р., виданого Малиновським районний судом м. Одеси, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі Ѕ частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 18.08.2009 року і до повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за ВП № 48146068 заборгованість ОСОБА_4 станом на 12.08.2020 р. становить 222 285,61 грн. Таким чином зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України стягненню підлягає неустойка (пеня) в сумі, що не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментах, загальна сума неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів складає 222 285,61 грн. Відповідні обставини стали причиною звернення до суду з даними позовними вимогами (а.с.1-3).
15 червня 2021 року заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2017 р. по липень 2020 р. в розмірі 48 873 грн. 54 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн (а.с.69-73).
23 липня 2021 року канцелярією Малиновського районного суду м. Одеси зареєстровано апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 червня 2021 року. Апелянт не погоджується з оскаржуваним рішенням та зазначає, що вирішуючи спір, суд першої інстанції не взяв до уваги висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного суду від 03 квітня 2019 року та постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 лютого 2021 року, якій зазначено, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів. Крім того, апелянт наголошує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 лютого 2021 року зазначено, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість аліментів за конкретний місяць необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати та помножити на 1 відсоток. З урахуванням викладеного, апелянт вважає, що судом першої інстанції застосовано норми матеріального права без урахування позиції Верховного Суду, а тому просить суд скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 червня 2021 року та прийняти нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 222285,61 грн (а.с.77-78).
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Сторони в судове засідання не з`явились. Про час та порядок проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Клопотань про проведення відеоконференції не надходило. Оскільки явка до апеляційного суду не є обов`язковою, перешкоди для розгляду справи відсутні (ст.8, ч. 2 ст. 372 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.
За п. 4 ч. 8 вказаної статті днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідач повідомлений про розгляд справи за місцем реєстрації.
З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апелціного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.
Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що пред`являючи до суду відповідні позовні вимоги щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, позивачем не здійснено та не надано розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, тому суд самостійно здійснив розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2017 р. по липень 2020 р. Загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2017 р. по липень 2020 р. становить 48 873,54 грн. Тому суд вирішив частково задовольнити позовні вимоги.
Апеляційний суд частково задовольняючи апеляційну скаргу, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до положень ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 177 від 10.06.2010р., вищезазначене підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 7).
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є синами ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 8-10).
Згідно розрахунку заборгованості із сплати аліментів від 12.08.2020р. ВП № 48146068, складеного державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) М.М. Бардуком при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1813/10, який видав Малиновський районний суд м. Одеси від 17.02.2010 р., про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі Ѕ частини всіх доходів чи заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного, починаючи з 18.08.2009 р. до досягнення ОСОБА_9 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім по ј частини всіх доходів на утримання ОСОБА_10 до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , судом встановлено, що державним виконавцем згідно попереднього розрахунку заборгованість станом на 01.05.2017 р. склала 63 963,11 грн., а також розраховано заборгованість починаючи з 01.05.2017 р. та по 01.08.2020 р. та становить 222 285,61 грн. (а.с. 12-13).
Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини ч. 1 ст. 183 та ч. 1 ст. 184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) визначаються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.
Відповідно до постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у цивільній справі № 661/905/19 неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.
Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).
Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.
У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.
Визначаючи розмір пені за порушення строків сплати аліментів, що підлягає стягненню із відповідача, апеляційний суд враховуючи правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, провадження № 14-616 цс 18, звертає увагу на наступне.
Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені – 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня – за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць * кількість днів заборгованості * 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені – 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.
Враховуючи вищевикладене, апеляційним судом було проведено розрахунок пені за несплату аліментів, відповідно до якого обчислена пеня щодо кожного простроченого платежу окремо з врахуванням кількості прострочених днів щодо сплати такого платежу. 
Наприклад, за травень 2017 року сума аліментів складає 4 245. З дня прострочення сплати аліментів та до моменту звернення позивача з позовними вимогами минуло 1 217 днів. Отже, пеня складає 4 245 х 1% х 1217 днів =51661,65 грн. Тобто, лише за одним платежем за травень 2017 року пеня складає 51 661,65 грн.
За червень 2017 року пеня становить: 4 245 х 1% х 1187 днів = 50 388,15 грн.
За липень 2017 року пеня становить: 4 245 х 1% х 1156 днів = 49 072, 2 грн.
За серпень 2017 року пеня становить: 4 245 х 1% х 1125 днів = 47 756,25 грн.
За вересень 2017 року пеня становить: 6624 х 1% х 1095 днів = 72 532,8 грн.
Отже, за вище наведеною формулою пеня по заборгованості відповідача за сплату аліментів за період травень-вересень 2017 року складає 51 661,65 грн + 50 388,15 грн + 49 072,2 грн + 47 756,25 грн +72 532,8 грн = 271411,05 грн.
Відповідно до розрахунку державного виконавця заборгованість вілповідача за сплату аліментів складає 222 285,61 грн. Тобто, пеня за 5 місяців заборгованості за сплату аліментів вже перевищує загальний розмір заборгованості за аліментами.
Відповідно пеня за період з моменту виникнення заборгованості на до дня ухвалення рішення судом першої інстнації про часткове задоволення позовних вимог буде пропорційно збільшено в звязку з збільшенням періоду його нарахування. 
Оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 196 СК України розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню в розмірі заборгованості, а саме 222 285,61 грн.
Отже, суд першої інстанції правильно послався на постанову Верховного Суду в справі № 333/6020/16-ц, однак неправильно розрахував заборгованість за наведеною формулою, в зв`язку з чим апеляційний суд змінює оскаржуване рішення суду в частині розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача.
Таким чином, враховуючи вище наведене, положення діючого цивільного законодавства, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та на підставі ст. 376 ЦПК України змінює скасовує рішення в частині розміру пені.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 червня 2021 року – змінити в частині розміру пені.
Стягнути з ОСОБА_4  ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований:  АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3  ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , документ № НОМЕР_3 , виданий 14.11.2019 р. органом 5114, зареєстрована: АДРЕСА_1 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2017 року по 15 червня 2021 року в розмірі 222 285,61 грн.
В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду                                                А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік