СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року                                    м. Харків                        справа №922/4108/21  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий, суддя-доповідач 	Попков Д.О. 	
судді 	Стойка О.В., Чернота Л.Ф. 	
 	 	
розглянувши у письмовому провадженні  апеляційну скаргу 	 Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна», м.Одеса 	
на рішення  господарського суду 	 Харківської області 	
ухвалене 	25.11.2021р. (повний текст підписано 30.11.2021р.) у м.Харкові 	
у справі 	№922/4108/21 (суддя Аюпова Р.М.) 	
за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Сокіл», м. Вовчанськ Харківської області 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна», м. Одеса 	
про 	стягнення коштів в розмірі 54530,78грн. 	

В С Т А Н О В И В:

І.Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Сокіл», м.Вовчанськ Харківської області (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна», м. Одеса (далі - Відповідач) з вимогами про стягнення 54530,78грн. шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.10.2021р. відкрито провадження у справі №922/4108/21 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.11.2021р. (повний текст підписано 30.11.2021р.) у справі №922/4108/21 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Сокіл» були задоволені повністю.
4. Означене рішення суду обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту співмірності реальних витрат Позивача на відновлення пошкодженого автомобіля (123995,00грн.) з розрахованою оцінювачем автотоварознавцем вартістю відновлювального ремонту (123353,78грн.), враховуючи також, що ремонт пошкодженого автомобіля на суму сплачену Позивачем не є економічно недоцільним, оскільки його вартість не перевищує ринкову вартість автомобіля до ДТП. Своєю чергою, суд зазначив, що оскільки розміру страхового відшкодування, виплаченого страховиком Відповідача, не вистачає для повного відшкодування завданої ним майнової шкоди Позивачу, у зв`язку з встановленням законодавчих обмежень, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку, тобто самим Відповідачем.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:
5. Товариство з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна», не погодившись з ухваленим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 25.11.2021р. у справі №922/4108/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:
6.1. залишення місцевим судом поза увагою, що за правилами ст.ст.1188 та 1192 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у розмірі реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Своєю чергою, суд не встановив таку важливу обставину у справі, як об`єктивну необхідність у відновлювальному ремонті старого не гарантійного автомобіля саме на офіційному дилерському СТО, реальних мотивів Позивача для таких дій, адже здійснення відновлюваного ремонту саме на офіційному дилерському СТО являється ні чим іншим, як свідомим збільшенням збитку та господарського зобов`язання, що виникло у Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна»;
6.2. пославшись на висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 22.04.2021р. у справі №759/7787/18, від 11.08.2021р. у справі №554/8473/19, від 21.07.2021р. у справі №757/33065/18-ц та дійшовши висновку про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою з Відповідача (особи, яка завдала шкоду), суд першої інстанції не взяв до уваги, що Позивач був завчасно попереджений як стороною господарського зобов`язання, апелянтом, так і страховою компанією про реальну можливість здійснення адекватного відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля на будь-якій іншій СТО, окрім офіційної, що у свою чергу не призвело б до виникнення суттєвої різниці між розміром отриманого страхового відшкодування та фактичною вартістю відновлення пошкодженого автомобіля, а відповідно й до відсутності підстав та предмету позову;
6.3. відхиляючи розумні доводи Відповідача, суд першої інстанції допустив неправильну оцінку поданих ним доказів, просто копіюючи міркування Позивача, викладені ним у відповіді на відзив. Так, судом не було належним чином досліджено докази, що призвело до їх хибного сприйняття;
6.4. порушення норм процесуального права, оскільки справу розглянуто за відсутності представника Відповідача, хоча ним подавались клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, враховуючи відсутність доказів виклику останнього у судові засідання.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Позивача:
7. Товариством з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Сокіл» у межах визначеного апеляційним судом строку, надано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останній проти її задоволення заперечує, зазначаючи, що рішення суду першої інстанції про стягнення частини майнового збитку, що не покривається за рахунок страхової компанії і полягає у застосуванні фізичного зносу, який дорівнює різниці між вартістю відновлюваного ремонту і страховим відшкодуванням, є законним і обґрунтованим. Звертає увагу, що оплачена вартість ремонту у офіційного дилера Товариства з обмеженою відповідністю «Автоарт ЛТД» не є завищеною, що підтверджується тим, що вона повністю співвідноситься з визначеною спеціалістом-автотоварознавцем (експертом) сумою відновлювального ремонту, тоді як посилання Відповідача на те, що ним пропонувалось провести ремонт дешевше на партнерських СТО не відповідає дійсності. Інші доводи Відповідача спростовуються актуальною практикою Верховного Суду та наявними матеріалами справи.
Щодо посилання Скаржника на порушення норм процесуального права Позивач зазначив, що матеріали справи містять клопотання останнього про проведення розгляду справи за відсутності його представника, окрім того Відповідач в повній мірі висловив свою позицію у справі надавши відзив, заперечення та докази у справі, що виключає неповне і необ`єктивне з`ясування судом всіх обставин справи.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:
8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 29.12.2021р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Барбашова С.В., Чернота Л.Ф.
9. Ухвалою від 10.01.2022р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №922/4108/21, а ухвалою від 31.01.2022р., після проведення підготовчих дій, призначила розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» в порядку письмового провадження в світлі приписів ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а судова колегія не вбачає необхідності розгляду означеної апеляційної скарги з повідомленням учасників справи. Учасники справи були повідомлені про розгляд означеної апеляційної скарги в порядку письмового провадження належним чином.
10. Розпорядженнями в.о. керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2022р. «Щодо повторного автоматичного розподілу справ» у зв`язку із відпусткою члена судової колегії, судді Барбашової С.В. відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду її було замінено на суддю Стойку О.В., що також вбачається з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2022р. у справі №922/4108/21.
11. Враховуючи викладене в п.п.8-10 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Чернота Л.Ф. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.
12. Відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні» та указів №259/2022 від 14.03.2022р., №133/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» починаючи з 24.02.2022р. на території України діє режим воєнного стану. Враховуючи приписи ст.3 Конституції України з міркувань безпеки доступ та відвідування співробітниками будівлі Східного апеляційного господарського суду обмежено, що обмежило й доступ до певних матеріалів справ та зумовило неможливість своєчасного розгляду апеляційної скарги у межах цієї справи.
13. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:
14. Як вбачається з наявних матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 29.10.2020р. об 15 год. 15 хв. у м. Харкові в районі буд. №57 по вул. Тюрінській, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зупинився попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2020р. у справі №953/18390/20 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
15. Відповідно до наданого до матеріалів справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Сокіл» на праві власності, тоді як з листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» №903/ГО/ДЛ від 27.08.2021р. вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 29.10.2020р. у м. Харкові за участю транспортного засобу марки Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності останньому, водієм вказаного автомобіля був працівник підприємства ОСОБА_1 , який працював на посаді «водій транспортних засобів» та виконував свої посадові обв`язки.
16. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4186149 від 23.03.2020р. цивільно-правова відповідальність Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «СК «Українська страхова група», страхова сума за шкоду заподіяну майну (ліміт відповідальності страховика) - 130000,00грн., франшиза - 500,00грн.
17. З наявного в матеріалах справи звіту Товариства з обмеженою відповідальністю «СОС Сервис Україна» №1548-Р про визначення розміру збитків, завданих власнику транспортного засобу від 02.04.2021р., зробленого на підставі звіту №372 Фонду державного майна України від 02.02.2021р., вбачається, що ринкова вартість автомобіля Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_2 - 194013,60грн., вартість відновлювального ремонту - 123353,78грн., значення коефіцієнту фізичного зносу КТЗ - 0,63, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 69964,22грн.
18. Листом Приватне акціонерне товариство «СК «Українська страхова група» №80 від 18.05.2021р., наданого за заявою Позивача №ПССЦВ-1548 від 19.04.2021р., повідомило, що Страховиком було прийняте рішення про виплату страхового відшкодування у загальній сумі 69464,22грн., що відповідає оціненій вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу за вирахуванням франшизи 500,00грн. відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Означена сума була перерахована на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Сокіл».
19. Матеріали справи містять акт виконаних робіт №ТД-018558 від 30.01.2021р., рахунок на оплату №9061 від 17.12.2020р., платіжне доручення №5106 від 17.12.2020р., рахунок на оплату №581 від 28.01.2021р., платіжне доручення №56 від 29.01.2021р., відповідно до яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Сокіл» провело ремонт автомобіля Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_2 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Автоарт ЛТД» на суму 123995,00грн.
20. 06.09.2021р. Позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» з вимогою про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, де просив впродовж семи днів сплатити на його рахунок різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в сумі 54530,78грн. Вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Сокіл» наразі виконана не була.
21. Вказані в п.п.14-20 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.
22. Враховуючи несплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» різниці між фактичним розміром шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, і страховим відшкодуванням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Сокіл» звернулось з позовними вимогами до останнього про стягнення такої суми відшкодування в розмірі 54530,78грн.
23. Відповідачем до матеріалів справи було надано копії рахунків інших не офіційних або гарантійних СТО щодо вартості ремонту автомобіля Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Сокіл» Toyota Corolla (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), а саме: рахунок-фактуру на здійснення відновлювального ремонту №56 від 19.10.2021р. Фізичної особи підприємця Павлюченко І.В. (м. Харків) на суму 68232,86грн., рахунок-фактуру на здійснення відновлювального ремонту №0000001263 від 22.10.2021р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Сеул-Авто» (м.Харків) на суму 76623,13грн., рахунок-фактуру на здійснення відновлювального ремонту автомобіля від 23.10.2021р. суб`єкту підприємницької діяльності Кіяшко Р.М. (м. Київ) на суму 83021,00грн.
24. Спірні відносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів Цивільного кодексу України, що регулюють деліктні зобов`язання, а також норм Закону України «Про страхування» та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

VІ. Оцінка апеляційного суду:
25. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.
26. Сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні Відповідача до примусового відшкодування різниці між страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди, завданої транспортному засобу Позивача - автомобілю Toyota Corolla (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) унаслідок дорожньо-транспортної пригоди водієм Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» під час керування транспортним засобом марки Ford Transit (реєстраційний номер НОМЕР_1 ).
27. Беручи до уваги правову природу розглядуваних правовідносин, кореспондуючі права та обов`язки їх сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, зокрема Цивільного кодексу України, які регламентують деліктні правовідносини, а також Законами України «Про страхування» та «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним для застосування у цьому випадку.
Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.
28. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Приписами п.п.1, 3 ч.1 ст.1188 цього Кодексу встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Згідно зі ст.1192 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
29. Своєю чергою, з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи.
Згідно зі ст.29 означеного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Страхове відшкодування, відповідно до п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.
30. Відтак, як вірно зазначено місцевим судом, зі змісту п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої (оціненої) шкоди і сумою страхового відшкодування, що також узгоджується зі ст.1194 Цивільного кодексу України.
31. Суд апеляційної інстанції зазначає, що Скаржник безпідставно ставить у залежність розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню у відповідності до вимог ст.1192 Цивільного кодексу України, від довільного вибору Позивачем СТО підрядника з виконання відповідних відновлювальних робіт. Так, у даному випадку мова йде про одну з допустимих форм відшкодування шкоди потерпілого - відшкодування завданих збитків, що обумовлює застосування загальних положень ст.22 Цивільного кодексу України для визначення структури та розміру реальних збитків, так як саме з цією категорією збитків співвідноситься положення ст.1192 Цивільного кодексу України.
Матеріали справи не містять жодних спростувань представлених Позивачем доказів необхідності проведення всіх складових елементів відновлювальних робіт та відповідної заміни запчастин, тоді як Скаржник просто вважає їх вартість «не реальною» з міркувань вірогідності виконання робіт іншими підрядниками за меншу плату та з використанням ненових запчастин.
32. Апеляційний суд відмічає, що заявлені до стягнення суми завданої шкоди визначені виходячи з вже понесених (фактично сплачених робіт) витрат Позивача, зменшених на суму отриманого страхового відшкодування. Факт понесення відповідних витрат за відсутності жодних заперечень відносно переліку робіт та запчастин, які підлягали заміні, обумовлює правомірність їх кваліфікації в якості реальних збитків у розумінні п.1 ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України:
·           Скаржник не обґрунтував в контексті положень ч.2 ст.14 Цивільного кодексу України можливості обмеження вибору потерпілим підрядника з виконання робіт в особі сертифікованого виробником авто СТО офіційного дилера, здійснюючого технічне обслуговування пошкодженого автомобіля міркуваннями Відповідача з дотримання відповідних економічних інтересів останнього;
·           матеріали справи не містять доказів погодження або спроб такого погодження Відповідача з Позивачем вибору іншого, ніж СТО офіційного дилера, підрядника з виконання відновлювального ремонту - претензії Скаржника з цього приводу не спроможні;
·           Скаржником не доведено обов`язку Позивача погоджуватися з використанням при проведенні ремонтних робіт вживаних вузлів та агрегатів, у той час як посилання на вірогідність більш дешевших відновлювальних робіт з використанням нових деталей не на «офіційному СТО» носить характер припущень, що передбачають недоведене  наявними у справі доказами твердження ідентичної якості виконання цих робіт.
33. Судова колегія також вважає безпідставними посилання Скаржника на наявність обставин зловживання правами зі сторони Позивача у розумінні ч.3 ст.13 Цивільного кодексу України, так як у даному випадку мова не йде про стягнення сум для майбутньої оплати ще не виконаних робіт, щоб логічно обумовлювало припущення про зацікавленість Позивача в отриманні таких сум - у даному випадку мова йде про компенсацію вартості вже сплачених Позивачем та фактично виконаних відновлювальних ремонтних робіт.
34. Посилання Скаржника на порушення судом першої інстанції норм процесуального права - справу розглянуто за відсутності представника Відповідача, хоча ним подавались клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, враховуючи відсутність доказів виклику останнього у судові засідання, судом апеляційної інстанції також відхиляються.
Так, матеріали справи містять заяву Відповідача 1107/ГО/ДЛ від 01.11.2021р. про розгляд справи за відсутності його представника за наявними матеріали справи, зареєстровану Господарським судом Харківської області 03.11.2021р., тоді як у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» №26652 від 11.11.2021р. про участь у судовому засіданні 25.11.2021р. об 12:00 у справі в режимі відеоконференції було відмовлено ухвалою суду від 17.11.2021р. у зв`язку з відсутністю технічної можливості (з графіків судових засідань в режимі відеоконференції, призначених для розгляду у господарському суді Харківської області вбачається, що зали, призначені для проведення відеоконференцій, у зазначений час будуть зайняті проведенням інших судових засідань), що виключає факт не повідомлення останнього судом про дату та час розгляду справи. Відтак, враховуючи малозначний характер розглядуваної справи та реалізацію Відповідачем своїх прав у господарському процесі шляхом подання відзиву на позовну заяву, розумність строків розгляду позовних вимог, судова колегія не вбачає підстав для скасування переглядуваного рішення суду на підставі п.3 ч.3 ст.277 Господарського процесуального кодексу України.
35. Враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) в даному випадку не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями визначених ст.277 Господарського процесуального кодексу України підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення суду, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін.
36. Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна», м. Одеса на рішення Господарського суду Харківської області від 25.11.2021р. (повний текст підписано 30.11.2021р.) у справі №922/4108/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 25.11.2021р. (повний текст підписано 30.11.2021р.) у справі №922/4108/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна», м. Одеса.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 13.06.2022р.

Головуючий, суддя-доповідач                                                  Д.О. Попков

Суддя                                                                                             О.В. Стойка  

Суддя                                                                                             Л.Ф. Чернота