ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 квітня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/4372/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Кетрисанівської  сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 р. (суддя Дегтярьова С.В., повне судове рішення складено 09.12.2021 р.) в справі № 340/4372/21 за позовом ОСОБА_1 до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення №1160 від 19.05.2021 р. «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 »; зобов`язання затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки їй у власність загальною площею 1,8913 га для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ – 01.03) за адресою: Солонцюватська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 р. позов задоволено частково, визнано протиправним та скасоване рішення Кетрисанівської сільської ради №1160 від 19 травня 2021 року «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 », зобов`язано Кетрисанівську сільську раду повторно розглянути поданий ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки за кадастровим номером 3520886400:02:000:0226 та прийняти рішення з урахуванням вимог земельного законодавства та висновків суду, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вважає, що рішення прийнято із дотриманням вимог законодавства, адже рішенням сільської ради № 1866 затверджено перелік земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється, зокрема, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 3520886900:02:000:0226 – землі загального користування (вид користування: під громадськими пасовищами 18.00).
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги. 
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у вересні 2020 року звернулася до Солонцюватської сільської ради із заявою, в якій просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки орієнтовною площею до 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають в запасі Солонцюватської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області.
Рішенням Солонцюватської сільської ради №408 від 08.09.2020 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки» позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність в межах норм безоплатної передачі площею 2 га (КВЦПЗ 01.03. пасовище) із земель сільськогосподарського призначення, що перебувають в запасі на території Солонцюватської сільської ради. 
За замовленням позивача виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину у власність загальною площею 1,8913 га для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ-01.03) за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, Солонцюватська сільська рада.
Розроблений проект землеустрою погоджений експертом державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, про що складено висновок №6221/82-21 від 10.03.2021 року.
На пленарному засіданні Кетрисанівської сільської ради прийнято рішення №1160 від 19.05.2021 року «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 », яким позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою. Підставою для відмови вказано, що «… з метою уникнення загрози збільшення вітрових та водних ерозійних процесів на території Кетрисанівської сільської ради та відповідно до рішення п`ятої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 26.02.2021 року за №156 «Про створення громадських пасовищ на території Кетрисанівської сільської ради» земельні ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення під пасовищами, які не надані у власність і користування та розташовані за межами населених пунктів на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, відведено під громадські пасовища (КВЦПЗ 18.00)».
Судом першої інстанції вказано, що питання про заплановану майбутню зміну цільового призначення земельної ділянки, на яку претендує позивач, постало лише 31 серпня 2021 року, тобто вже після відмови у затвердженні проекту землеустрою, а тому відповідачем покладене в обґрунтування правомірності такої відмови бути не може, а оскаржене позивачем рішення, як і рішення, на підставі якого відповідач обґрунтовував свою відмову  (рішення №156 від 26.02.2021 року), не конкретизовані та не мали у своєму змісті означення конкретних земельних ділянок, які би входили у загальне число - 5 660 га.
Врахувавши зазначене, а також не надання відповідачем  суду належних доказів на підтвердження того, що на момент розгляду Кетрисанівською сільською радою заяви ОСОБА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером 3520886400:02:000:0226 вже було створене громадське пасовище для випасання худоби у фактичному та юридичному розумінні, з огляду на наявність у позивача  права на  безоплатне набуття у власність із земель комунальної власності на підставі рішення органу місцевого самоврядування земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, дотримання позивачем визначеної законодавством процедури виготовлення та погодження проекту землеустрою,  не надання відповідачем до суду доказів наявності обмежень, установлених містобудівною чи землевпорядною документацією, зокрема схемами землеустрою і техніко-економічними обґрунтуваннями використання та охорони земель територіальної громади, комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади, або заборон, які б не узгоджувались із цільовим призначенням, визначеним у проекті землеустрою, щодо відведення відповідної ділянки для надання її у власність позивачці, а також наявності прав інших громадян чи юридичних осіб на відповідну земельну ділянку, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність відповідачем законності підстав для відмови у затвердженні поданого позивачем проекту землеустрою та, відповідно, про протиправність оскарженого рішення як індивідуального акту суб`єкта владних повноважень.
Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції зазначив, що чинне законодавство передбачає обов`язок органу при розгляді поданого на затвердження проекту землеустрою перевірити його положення на відповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. (частина 9 статті 118, частина 8 статті 186 Земельного кодексу України), а тому за відсутності у матеріалах справи доказів здійснення відповідачем такої перевірки як умови затвердження проекту землеустрою органом місцевого самоврядування – розпорядником земель комунальної власності - та безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність, задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою  здійснене бути не може.
Суд першої інстанції дійшов до висновку, що з огляду на визнання протиправним рішення Кетрисанівської сільської ради №1160 від 19.05.2021 року, належним способом захисту та відновлення прав позивача у даній справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути поданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу та прийняти рішення з урахуванням вимог земельного законодавства та висновків суду. При повторному розгляді цього питання відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, скасоване судом.
Приведені обставини слугували підставою для часткового задоволення позову.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що на підставі рішення Солонцюватської сільської ради №408 від 08.09.2020 р. «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки», яким ОСОБА_1  надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність в межах норм безоплатної передачі площею 2 га (КВЦПЗ 01.03. пасовище) із земель сільськогосподарського призначення, що перебувають в запасі на території Солонцюватської сільської ради, за замовленням позивача виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину у власність загальною площею 1,8913 га для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ-01.03) за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, Солонцюватська сільська рада.
Сформованій земельній ділянці, на яку претендує позивач, присвоєно кадастровий номер 3520886400:02:000:0226.
Розроблений проект землеустрою погоджений експертом державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, про що складено висновок №6221/82-21 від 10.03.2021 року, та подано ОСОБА_1 на затвердження Кетрисанівській сільській раді.
Рішенням Кетрисанівської сільської ради №1160 від 19.05.2021 р. «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » відмовлено у затвердженні проекту землеустрою. Підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою зазначено таке: «з метою уникнення загрози збільшення вітрових та водних ерозійних процесів на території Кетрисанівської сільської ради та відповідно до рішення п`ятої сесії восьмого скликання Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 26.02.2021 року за №156 «Про створення громадських пасовищ на території Кетрисанівської сільської ради» земельні ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення під пасовищами, які не надані у власність і користування та розташовані за межами населених пунктів на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, відведено під громадські пасовища (КВЦПЗ 18.00)».
Також судом встановлено, що рішенням Кетрисанівської сільської ради  від 26.02.2021 р. №156 створені громадські  пасовища на території Кетрисанівської громади; затверджене положення про громадські пасовища, які створюються в адміністративних межах Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області; надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 5  660 га пасовищ за рахунок земель комунальної власності, не наданих у власність і користування, для створення громадських пасовищ (КВЦПЗ – 18.00), розташованих за межами населених пунктів на території Кетрисанівської сільської ради. 
Рішенням   Кетрисанівської сільської ради  від 31.08.2021 р. №1866 внесено зміни до рішення № 156 від 26.02.2021 р.,  викладено пункт 1 рішення в такій редакції: створити громадські пасовища на території Кетрисанівської сільської ради за рахунок земельних ділянок комунальної власності, вид угідь – пасовища, які станом на 26.02.2021 р. не передані у власність або користування; пункт 3 викладено в такій редакції: надати дозвіл    Кетрисанівській сільській раді на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 5  660 га пасовищ та проектів землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок під пасовищами (згідно з додатком) за рахунок земель комунальної власності, не наданих у власність і користування станом на 26.02.2021 р., для створення громадських пасовищ (код КВЦПЗ – 18.00), розташованих за межами населених пунктів на території Кетрисанівської сільської ради. 
Спірним  в цій справі є питання правомірності рішення органу місцевого самоврядування про відмову у погодженні проекту землеустрою. 
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Частинами першою та третьою   статті 22 Земельного кодексу України, який тут і далі застосовується в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (19 травня 2021 року),   передбачено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.
Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.
Відповідно до частин першої – третьої    статті 116 Земельного кодексу України  громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Згідно з частинами восьмою – десятою    статті 118 Земельного кодексу України  проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому  статтею 186-1 цього Кодексу.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених  статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:
1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;
2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);
3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин  відповідно до приписів  статті 186-1 ЗК України;
4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;
5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.
Абзацом першим частини першої статті 186-1 Земельного кодексу України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Відповідно до частини четвертої статті 186-1 Земельного кодексу розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.
Приведені вище норми  Земельного кодексу України  визначають,  що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише невідповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.  
Також не може  бути затверджений проект землеустрою, який не погоджено в порядку, встановленому  статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також у разі відсутності обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.
Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку  статті 186-1 Земельного кодексу України норми  статті 118 Земельного кодексу України  не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.
          В цьому випадку на виконання вимог частини першої статті 186-1 Земельного кодексу проект землеустрою, розроблений на замовлення позивача, погоджено відповідним територіальним органом Держгеокадастру, а оскарежене позивачем рішення не містить жодного посилання на невідповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.  
          Зазначена в рішенні підстава для відмови у затвердженні проекту землеустрою  жодним чином не узгоджується  з приведеними вище нормами законодавства.
При цьому є цілком правильним зазначення судом першої інстанції, що питання про заплановану майбутню зміну цільового призначення земельної ділянки, на яку претендує позивач, постало лише 31 серпня 2021 року, тобто вже після прийняття відповідачем рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою (19 травня 2021 року), тому не може бути  покладене в обґрунтування правомірності такої відмови, а також про відсутність  належних доказів на підтвердження того, що на момент розгляду Кетрисанівською сільською радою заяви ОСОБА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером 3520886400:02:000:0226 вже було створене громадське пасовище для випасання худоби у фактичному та юридичному розумінні.
Відтак, суд погоджує висновок суду першої інстанції   про протиправність рішення відповідача про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Основним доводом апелянта є неврахування судом першої інстанції, що рішення прийнято із дотриманням вимог законодавства, адже рішенням сільської ради № 1866 затверджено перелік земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється, зокрема, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 3520886900:02:000:0226 – землі загального користування (вид користування: під громадськими пасовищами 18.00), проте такий довід спростовано приведеними вище висновками суду.
В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржене, відповідачем не приведено доводів у спростування висновків суду першої інстанції в частині обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивачів, тому судом не надається оцінка висновкам суду першої інстанції в цій частині.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини 6 статті 12 КАС України, розглянута за  правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України  розглядаються за правилами загального позовного провадження,  судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку,  крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308,   311, 315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Кетрисанівської  сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 р. в справі № 340/4372/2 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 р. в справі № 340/4372/21 за позовом ОСОБА_1 до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 18.04.2022 р. та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
          Повне судове рішення складено 18.04.2022 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко